30 JO II AN LANG, 



koiupositionen latt och fullstiindigt, utan att nagon uppht-ttning behofver anviindas oin ej 

 for att efter reaktionens slut utdrifva den gas, soui lOsningen absorbi-rat. Men afven 

 da salunda ingen utveckliug af qv&foxid kan fOnnarkas, utfalla resultaterna langt ifran 

 tillfredsstftllande, i det att de alltid visa ett betydligt underskott i forhallande till den 

 kolsyrenUlngd, soin ur det prOfvade saltets beraknade salpetersyrlighetshalt borde uppsta. 

 Salunda gaf t. ex. 0,679 gr. vid vanlig temperatur torkad salpetersyrlig baryt 0,237 gr. 

 CaC, hvilket motsvarar 0,180 gr. N. Denna salpetersyrlighets mangd anger en procent- 

 halt af 26,51 under det att saltets fonnel fordrar 30,74. 



En tillfredsstallande forklaring ofver dot ofvan antydda fenomenet vid salpetersyrade 

 urinamnets inverkan pa salpetersyrligt salt, kan svarligen gifvas utan en narmare under- 

 sukning af alia de dervid uppkoininande produkterna, och da ingen sadan ingatt i planen 

 for dessa fOrsOk maste en utredning af detta forhallande Ofverlemnas at kornnmnde for- 

 skare i ainnet. Nagra anmarkningar torde likval bar vara berattigade, sii vidt de kunna 

 tjena att i nagon man narmare angifva de omstandigheter, under hvilka ofvannarnnde 

 iakttagelse blifvit gjord. 



Ett inkast, som ligger nara for handen, ar att fenomenet mojligen kunnat betingas 

 af ett Gfverskott pa salpetersyra i det salpetersyrade urinamnet; men oafsedt att i sadant 

 fall qvafoxidutvecklingen hufvudsakligen skulle hafva intradt vid reaktionens bOrjan, hvil- 

 het emellertid icke visar sig vara fGrhallandet, sa hade den foreuing, sorn anvandes, genoin 

 flerfaldiga omkristallisationer blifvit ornsorgsfullt befriad fran all dylik inblandning. Vidarc 

 kan mahanda b5ra anforas, att de salpetersyrliga salter, som anvandes, voro det enkla 

 barytsaltet saint dubbelsalterna PbN + KN + H och Cd& + KN, en omstandighet som moj- 

 ligcn kan fOrtjena uppmarksamhet, einedan nagra fOreningar mellan urinamnet och dessa 

 metallers nitrater ej aro kanda. 



Af det ofvan anforda synes, att denna method, i den form den har anvaiidts, ej 

 visat sig vara andamalsenlig f5r den qvantitativa analysen af salpetersyrliga salter, och om 

 afven genom nagra modifikationer resultaterna af densamma kunna bringas att utfalla full- 

 koinligt tillfredsstallande, skall den likval svarligen med afseende pa latthet och beqvarn- 

 lighet kunna komina att tafla med den af PELIGOT upptackta. 



Kromtyra. Pa tvefaldt kromsyradt kali utofva de salpetersyrliga salterna ingen in- 

 verkan, utan ar det forst i berOring med den fria kromsyran som de astadkoimna en 

 reduktion. Harvid maste syran likval anvandas i utspadt tillstand, eriftr i annat fall en 

 del af salpetersyrligheten sOnderdelas och qvafoxid bortgar. Genom uppvarrnning paskyn- 

 das reaktionen, och vatskan har efter nagra ogonblick forandrat farg, i det att den fran 

 gul Cfvergatt i gulbrun mer eller mindre dragande i gront. I den salunda erhallna lOs- 

 ningeii astadkommer ammoniak en morkbrun fallning, hvilken ej ens vid kokning med 

 fallningsmedlet forandras, och som sannolikt ar nagon af de foreriingar mellan kromoxid 

 och kromsyra, som alltid uppkornrna vid en ofullstandig desoxidation af den sistiKlnind.i. 

 Att fallningen, som erhalles, ej ar af konstant sammansattning visar sig redan af den olika 

 farg, hvarmed densamma vid olika forsOk upptrader, och synes det som om den allt mera 

 narmar sig till ren kromoxid i den man Ofverskottet pa kromsyra varit mindre. 



Af nu anforda forhallanden foljer, att, om an kromsyran kan finnas anvandbar sa- 

 som qvalitativt reagens pa salpetersyrligheteu, den deremot ej uppfyller sitt iVndamal sa- 

 som medel att qvantitativt bestamina densamma; och afven i handelse det skulle lyckas 



