OM SALPETERSYRLIGA FORENINGAR. 31 



att afhjelpa de olagenheter, som ofvan blifvit antydda, skulle denna method likval endast 

 kunna vinna en ganska inskrankt anvandning till folje af de svarigheter, sorn i de flesta 

 fall skulle uppsta vid skiljandet mellan krornoxiden och de jeinte densamma bildade krorn- 

 syrade salterna. 



Blysuperoxid. Detta af PELIGOT fOrst foreslagna och anvanda oxidationsmedel till 

 ofverforande af salpetersyrligheten i salpetersyra tyckes bland alia, som kommit i anvand- 

 ning, vara det som bast egnar sig for qvantitativ bestamning, sa vidt denna grundar sig 

 pa syrans reducerande formaga. Den enkla reaktion, som intrader, i forening med latt- 

 heten att skilja mellan de bildade produkterna, lemnar icke rum for nagon osakerhet med 

 afseende pa tillforlitligheten af de erhallna resultaten och den stora qvantitet af oxida- 

 tionsmedlet, som upptages i forhallande till den forhandenvarande salpetersyrlighetsmang- 

 den, forringar observationsfelen i s& hog grad, att de nara nog kunna sagas forsvinna; 

 lagges nu hartill att sjelfva utf5randet af bestammelsen, langt ifran att vara forknippad 

 med nagra svarigheter eller erfordra ofriing och vana, tvertom kan raknas bland de 

 enklaste analysen erbjuder, sa tyckes som om denna method lemnade foga Ofrigt att Onska. 



Allt detta oaktadt liar einellertid afven den vissa olagenheter, bland hvilka nagra 

 fortjena sarskildt namnas. I forsta rummet ma salunda annmrkas, att i de allra flesta fall 

 nagot latt markbart kriterium ej gifves for bedommandet af den tidpunkt, da salpeter- 

 syrligheten blifvit fullstaridigt oxiderad, hvarfore vid methodens anvandande det blef nod- 

 vandigt, att efter gjorda iakttagelser i sadana fall, da verkligen ett sadant kriterium fore- 

 fanns, ungefarligen bestamrna den tid, som erfordrades for reaktionens afslutande, och seder- 

 mera lagga denna till grund for de Ofriga med bibehallande af approximativt samma kon- 

 ceritrationsgrad hos saltlosningarne, som den hvari det till bestamningen anvanda saltet 

 befunnit sig. De salter, som foretradesvis egna sig for en sadan bestamrnelse, aro bly- 

 foreningarne, i det att losningens intensivt gula farg under salpetersyrlighetens fortgaende 

 oxidation allt mer och mer ljusnar, samt vid dess slut ar fullkomligt farglos, och har 

 specielt dubbelsaltet mellan blyoxid och kali blifvit for andamalet anvandt. 



En annan olagenhet vid denna method uppstar af en omstandighet, som i det fore- 

 gaende blifvit antydd, den nemligen, att de salpetersyrliga salterna latt sOnderdelas af 

 attiksyra, afven da denna ar mycket utspadd, hvarfore, pa det att en forlust i mdjligaste 

 man matte undvikas, den saltlOsning, som inverkar pa blysuperoxiden och som for att 

 utofva nagon inverkan maste surg5ras, kommer att blifva starkt forturmad, hvilket ater 

 har till foljd, att reaktionen forsiggar rned storre langsamhet. Denna omstandighet torde 

 dock kunna betraktas sasom varande af mindre vigt, och det ar ej heller derigenom som 

 attiksyran utofvar sitt menligaste inflytande, utan visar sig detta deruti, att afven med 

 den starka fortunnig af saltl6sningen, som blifvit anvand (100 C.C. vatten pa 1 gr. salt 

 samt attiksyra utspadd med 10 a 12 ganger sin volum vatten), dess dekomponerande in- 

 verkan pa salpetersyrligheten ej kunnat helt och hallet forebyggas. Nagon synbar qvaf- 

 oxidutveckling intrader visserligen icke, men den karakteristiska stickande lukt, som ut- 

 marker undersalpetersyran, kan likval tydligt formarkas, och de i det foljaride anforda 

 resultaterna af bestamningsforsOkeri visa jernval, att en forlust standigt maste hafva 

 intraffat. 



Dessa forsdk hafva alia anstallts salunda, att en saltlosning af den koncentrations- 

 grad, som ofvanfor blifvit angifven, lernnats att inverka pa en afvagd qvantitet af vid 



