^emiens nyare historia torde knappast erbjuda ett amne, hvardfver meningarne fdretett 

 sa manga och stora omskiftningar som salpetersyrligheten och dess foreningar. Till en 

 bOrjan se vi syran fOrblandad med undersalpetersyra '), och sedan det visat sig att de af 

 denna bildade salter voro en blandning af salpetersyradt salt och foreningar, som vid be- 

 handling med starkare syra utvecklade qvlifoxid, ansags nagon salpetersyrlighet icke exi- 

 stera 2 ), och dess salter betraktades sasom foreningar af qvafoxid med baser (nitrites des- 

 oxygenees) 3 ). Salpetersyrligheten intager likval snart ater sin plats sasom sjelfstandig 

 syra 4 ), och nagra salter af densamma framstallas medelst dubbel dekomposition af den 

 genom salpetersyrad blyoxids reduktion med bly erhallna fOreningen s ), utan att likval 

 qvafoxidsalternas verkliga natur adagalagges forr an genom MITSCHEKLIOHS ") undersokning, 

 som tillika sprider ljus Ofver den bundna salpetersyrlighetens fOrhallande i allmanhet och 

 redogOr for dess konstitution. Vid substitutionstheoriens upptradande undergick asigten 

 om salpetersyrligheten ingen vasentlig forandring, fastiin formeln for densamma omgestal- 

 tades sa att den kunde bringas i ofverensstammelse med systemet i Ofrigt, men under 

 densammas utveckling hafva vissa egenskaper hos de foreningar syran bildar inom den 

 organiska kemieri fOranledt dess betraktande sasom en vatesyra ') med samma radikal 

 (N0 4 ), som salpetersyran anses innehalla. 



Redan dessa vexlingar i asjgtsform antyda, att kannedomen om syran och dess for- 

 eningar maste betraktas sasom langt ifran fullstandig oaktadt de manga undersokningar 

 som blifvit egnade at detta amne, och denna omstandighet jemte det intresse, som sal- 

 petersyrligheten i flera hanseenden erbjuder, har foranledt oss att i var ringa man soka 

 bidraga till vinnandet af en okad kunskap om syrans forhallanden. 



Oaktadt pa goda grunder kunde antagas, att de intressantaste resultaterna af en 

 undersokning pa salpetersyrligheten skulle erhallas genom att folja dess och dess salters 

 verkningar p& organiska amnen, hafva vi likval valt att till en borjan egna var uppmark- 

 samhet at dess oorganiska foreningar for att med stod af vunnen erfarenhet genom de 

 enklare forhallanden, som hos dessa borde ega rum, kunna med storre sakerhet fortga till 

 unders6kningen af de mera komplicerade produkter, sorn sannolikt i fOrstnamde fall upptrada. 



For Ofrigt syntes salpetersyrlighetens fOrhallande afven inom den oorganiska kemien 

 fortjena att narmare utredas synnerligast med hansyn till de analogier densamma mdjligen 



') FOUCROY: Systerae de connaissances chimiques Tom III pag. 153, jemfor afven Hnnclbuch einer Cursus der 

 Chemie v. BOUILLON-LAGRASGE, iibers. v. JAGER, Band I sid. 264 (enligt SCHEUER). 



2 ) BERZELII Larobok i Kemi 1808 l:a del. pag. 321, 



3 ) SCHERER: Allg. Journal der Chemie, Band VII sid. 243. 



4 ) BEHZELII Larobok i Kemi 1808 2:a del. pag. COS. 



*) Afhandlingar i Kemi, Fysik och Mineralogi, 5:e del. pag. 175. 



) MiTSCiiERLicii: Lehrbuch d. Chemie 1831 pag. 242. 



') LIEBIG u. KOPP: Jahresbericlit d. Chemie 1856 sid. 574. 



