OM SALPETEBSYBLIGA FOBENINGAR. 21 



Saltet ar till fargen svagt gult och anskjuter i korta rhombiska prismer. Det lOser 

 sig ytterst latt i vatten och deliqvescerar i luften. Zinken utfalles fullstandigt vid inled- 

 ning af vatesvafla. Vid vattenlOsningens upphettning bortgar qvafoxid, och basisk salpeter- 

 syrad zinkoxid afskiljes. 



Salpetersyrlig Manganoxidul och Salpetersyrligt Kali. Redan af hvad i det foregaende 

 blifvit anfdrdt rOrande det enkla manganoxidulsaltets forhallande vid afdunstning foljer 

 att frarastallningen af detta dubbelsalt i fast form skulle m&ta stora svarigheter. Sa val 

 salpetersyrad sorn attiksyrad manganoxidul hafva blifvit anvanda, men den gula lOsningen, 

 som erh5lls vid dessas fOrsattande med Salpetersyrligt kali, kunde icke bringas att anskjuta, 

 innan manganoxidulen till stor del Ofvergatt till oxid. Harvid visade sig att oxidationen 

 fOrsiggick langsammare, ju mera utspadd losningen var, sa att till en borjan knappast 

 nagon oxidbildning kunde iakttagas; men i sarnma man koncentreringen fortgick och de 

 frammande salterna afskiljdes, i samma man tilltog ocksa syrsattningen i hastighet. Lik- 

 som vid det enkla saltet utvecklades qvafoxid, och aterstoden, sedan ISsningen afdunstats 

 till torrhet, var en bl&sig, till utseendet ainorf massa af ett gult salt, hvari funnos in- 

 blandade bruna flockar af manganoxid. Den gula l5sningen visade genom sitt forhallande 

 till reagentier att mangan icke deruti ingick under nagon annan syrsattningsgrad an oxidul, 

 i det att vatesvafladt svafvelarnrnonium fallde den rent laxrod, och kaustikt kali gaf ett 

 hvitt praecipitat. 



Salpetersyrlig Nickeloxidul med Salpetersyrligt Kali. Attiksyrad nickeloxidul forsatt 

 med ett Sfverskott af Salpetersyrligt kali gifver, efter afdunstning vid vanlig temperatur, 

 ett redigt anskjutande salt, som vid analys lemnade fdljande resultater: 



l:o. 0,945 gr. vid vanlig temperatur torkadt salt visade efter torkning vid 100" ingen 

 vigtsfQrlust. Nickeln afskiljdes sasorn sulfuret och ofverfordes i oxidulhydrat, hvilket efter 

 glodgning gaf 0,145 gr. Ni; filtratet efter svafvelnickeln lemnade 0,662 gr. KS innehallande 

 0,358 gr. K. 



2:o. 1,172 gr. salt gaf efter torkning vid 100 en vigtsforlust af 0,ooi5 gr. och efter 

 samma behandling som det foregaende 0,1 73 Ni och 0,8255 gr. KS, motsvarande 0,446 gr. K. 



3:o. 0,847 gr. visade sig hafva oxiderat 0,754 gr. Fe till e, hvilket motsvarar 



0,3979 gr. N. 



Saltets procentiska sammansattning blir salunda: 



1. 2. 3. 



Ni 15,35 14,78 



K 37,99 38,19 



Sf 46,97, 



under det att formeln NiN + 2KN fordrar 



Ni 15,09 

 2K 38,42 

 3N 46,49. 



Saltet anskjuter latt i bruna oktae'driska kristaller, hvilka lOsa sig i vatten med 

 gron farg. Dess fOrhallande till sa val kali sorn ammoniak visar, att nickeln deruti fore- 

 finnes sasom oxidul. Vattenl5sningen, som reagerar svagt alkaliskt, kan upphettas till kok- 

 ning utan att saltet markbart sSnderdelas; vid fortsatt upphettning uppstar likval en grOn 

 fallning fastan obetydlig. Vattenlosningen afsatter vid afdunstning saltet ofSrandradt. Vid 



