28 JOHAN LANG, 



under det att formeln Ag& + K& + H fordrar 



Ag 4677 

 K 18,95 



2N 30,65 

 H 3,63. 



Saltet ftr till fargon gnlt af nagot ljusarc nyans an qvicksilfverdtibbelsaltet; dot an- 

 skjuter latt och kristallerna likna till forinen salpeter. Vid behandling ined vatten blir 

 saltet hvitt p& ytan, i dt-t att det sOnderfaller i sina narmare bTist&ndsdelar; men om 

 vattenqvantiteten ej ar alltfor stor, loser det sig smaningom fullstandigt, i det att den 

 uppkoimnande koncentrerade lOsningen af salpetersyrligt kali upptager det afsldljda enkla 

 silfversaltet. Vid storre vatteninangd stadnar stOrre delen af det sistriatnnda olOst, hvar- 

 fore ocksa i en loaning af dubbelsaltet vatten tillsats framkallar en faHning. I salpeter- 

 syrligt kali loser sig saltet utan att sOnderdelas. I luften bibehaller det sig oforandradt, 

 loser sig icke i alkohol och dekomponeras vid upphettning forst uti de enkla salter hvaraf 

 det bestar, hvareftcr silfversaltet vidare destrueras. 



Efter att salunda hafva redogjort for de salpetersyrliga dubbelsalter, sora varit fon- 

 inal for unders5kning, aterstar att angifva orsakerna till ett forhallande, soni vid en ofvor- 

 blick af det foregaende niaste blifva pafallande, det nemligen, att med ett enda undantag 

 salpetersyrligt kali ingar sasom konstituent i alia dessa dubbelsalter, nnder det att inga 

 inotsvarande foreningar med de Ofriga alkalierna finnas anfdrda, oaktadt all anledning ar 

 att formoda, det de sistnamuda i detta hanseende borde visa full analogi med kalit. 



De fOrsok, som blifvit anstallda i denna riktning hafva emellertid visat att, ehuru en 

 sidan analogi verkligen fdrefinnes, sa vidt den endast afser formagan att bilda dubbel- 

 salter, det likval endast ar kalidubbelsalterna som kunna bringas att anskjuta i rediga 

 former, hvarfore den method, som anvandts f6r att erhalla dessa, ej kan med framgang 

 Tilliimpas vid framstallandet af de ofriga, hvartill dessutom kommer, att dessa sistnamnda 

 synas ega endast ringa bestand och till och med sjelfmant destrueras. SMunda loses sal- 

 petersyrlig silfveroxid uti salpetersyrligt natron med mycken latthet, men, da lOsningen 

 afdunstas, kunna inga kristaller af dubbelsaltet erhallas, utan det hela bildar en samniun- 

 bakad massa af gulhvit farg. Pa samma satt har resultatet utfallit vid forsOk att fram- 

 stalla fOreningar mellan natronsaltet rned bly-, qvicksilfver- och nickelsalterna, eller i all- 

 manhet sadana, hvilka med det salpetersyrliga kalit gifva de redigast anskjutande dubbel- 

 f Or en ingar ne. 



Denna det salpetersyrliga natronets egenskap att bilda sa ytterst lattlOsliga dubbel- 

 salter, tycktes kunna blifva ett medel for erhallandet af dc motsvaraude ammoniumoxid- 

 fOreningarne, titan utt nOdgas framstalla det enkla saltet, emedan dessa i sina fOrhallanden 

 borde visa en storre ofverensstammelse med kalisalterna, och foljaktligen ocksa anskjuta 

 i tydliga kristaller. FOrsOken visade dock att i detta hanseende ammoniumoxiden icke 

 delade kalits egenskaper, utan de erhallna produkterna upptradde antingen sasom starka 

 efflorescenser eller en formlos massa med inblandning af de framrnande salter, som mojli- 

 gen kunde forefinnas i lOsningen eller uppkornmit genom armnoniumoxidsaltets tillsattande. 



