* ) o ( * 3? 



Jag var emedlertid annu icke fa 5fvertygad 

 om det ondas urfprung och be/kaffenhet , at 

 jag, atminftone i b6rjan af curen, nagot om 

 defs utgang ville , eller kunde, f6mtfaga; men 

 bvad, Torn upmnntrade rnig at foka alt, var 

 fa val den fjuka fjelf, fom des f6rnama F6r- 

 aldrar, hvilka f6rklarade (ig n6jde, afven 

 med all vidrig^handelfe daraf , under 6fver- 

 tygelfe, at h6gfta n6den nu fordrade Chirur- 

 gi/k handlaggning darvid, och at, utom den, 

 intet hopp til raddning vidare aterftod, at 

 6rmoda. 



Sedan jag darf<5re kallat Afteflbren uti 

 KongU Collegio Medico Herr Doftor AF DA- 



, Direcleuren vid Chirurgifka Societeten 



. THEEL, M. D. SCHULTZ och Stads- 

 Fa"ltfldren STUTZEK m. A. tilrad, gjorde jag, 

 uti deras 6fvervaro, b6rjan til curen i Mar- 

 tii manad aret I778- Jag blef nemligen var- 

 f e , at en updrifven knol, ftor fom en Art, 

 af fvulften , befant fig emellan bafes af 3:dje 

 Phalangerne til melan- och ring-fingret, och 

 darfore be/16t jag ftraxt, at f6rft 6pna den, 

 pa det at daraf matte fynas , hvad flags am- 

 ne fvulften inneh61l , famt at, om en gr6t- 

 tjock och ; fom jag f6rmodade, fdrvalde Sa- 

 gugryn-lik mafTa utflot darutur, jag da kun- 

 de gora mig hopp om , at, icke allenaftrad- 

 da, utan ock fullkomligen bota den fjuka. 

 Nar nu, efter et fa fattadt beflut, fpetfen af 

 biftourien inftacks i f6renumde kn61 och , 

 C 2 un- 



