334 *)'(* 



Ornhugfen hvareft han framdeles vid eft 

 hSgre alder eller tilft6tande fjuklighet, kun 

 de finna mera ftilihet och lugn, an dennafto- 

 ra och folkrika Staden medgaf, hade han f6- 

 refett fig lined en Egendom nagra mil dar- 

 ifran. Tragne fSrrattningar hade icke tillatit 

 honom gifva at deni r arama behfirig filfyn- 

 En n6dv^ndig omvardnad f6r fit Hus for- 

 drade at han nu afven fkulle ftracka lin om- 

 forg darhan. Men, da en Lakares /kyldig- 

 heter och en Landtmans beftyr ej kunna u- 

 tan f6rfang a endera fidan f6renas, fann han. 

 oundvikehgt at gifva de fenare f6retra*de. I 

 rnedlertid , delad emellan de 6rnmafte kan- 

 Jlor f6r fina vanner , fom ej utan oro (ago 

 honom bereda fig til detta nya f6remaJ 3 och 

 n6dvandigheten at g<5ra fig 16s utur deras 

 armar, kundehanlange ej varkftalla fit beflut. 

 Omdder da han oryggeligen fattade det , 

 /kedde fadant ej utan de lifligafte r6relfer , 

 fom et tackfamt, et varmt hjerta altid hyfer 

 vid Ikilsmasfan fran valgorare, fran vanner. 

 Han lamnade G6theborg f6r altid, men al 

 drig fin biliiga erldnfla emot denna Stad. 



Ulfstorp blef nu den Ort, hvareft han ? 

 ifraia fenare halften af ar 1782, begynfe til- 

 bringa fina aterftaende dagar. Har 6tverlam- 

 nade han fig j f6rftone endaft at fit nya yr- 

 ke, hvilket ehuru ofta atf61gt af hittils o- 

 k^nda bekymmer, likval fyntes gifva at hans 

 SiSl ct f6rr okandt lun Har feck hans 



