malm- och kolsiiltning m. m. sokt ffrrebygga cllcr atminstone 

 minska de ofvannUmda olagenhcterna af tr(ig musugnsgung, 

 kok, etc. Demi, i titamnalmens egenskap, alt till en del for- 

 taga rOdhrik-ka. har man hypothctiskt sOkt fttrklara pa dct 

 suit, att en flygtig svafvelforening af titan skulle bilda sig vid 

 den hoga tcmperaturen i masugnen, pa samma satt som man 

 kamuM 1 t'jja mm med kiselsvafla. Men huru dermed verkli- 

 p-ii lorhalliM 1 si^, ar iinnu outmlt. Att en god del titan in- 

 ,,,ii i slajjiUMi siisom oxidul, troligcn afven sSsom syra, dct 

 bar man anlcdning fOrmoda af den mer och mindre mOrkbla 

 fallen hos de vid dessa masugnar fallande slagger. Att afven 

 en icke obetydlig portion titanmetall ingar i tackjernet torde 

 man fa anse sannolikt pa grund af de fOrsOk i smatt, som i 

 delta afseende gjordes pa Fahlu bergsskolas laboratorium un- 

 der Prof. SEFSTROMS ledning ar 1828, och hvarvid titanhalten 

 i de olika tackjernsreguli varierade emellan 0.5 5.78 p. c. , 

 under det att dessa reguli, da" titanhalten nUrmade sig sitt 

 maximum, visade sig till viss grad smidbara, ehuru de voro 

 s& harda, att de gjorde intryck i stalstadet. 



Den titanmalm fran Ulfo'arne, som vid ofvannamda bruk 

 tillgodogo'res , fOrekommer der sasom en bestandsdel i hyper- 

 sthenfels eller, ora man med VON Bucn sa vill kalla den, Inj- 

 perit. Som bekant ar, fo'rer denna bergart alltid titanjern, i 

 form af sparsamt insprangda sma korn eller gnistor, men det 

 i Ulfohyperiten fo'rekommande titanjernet traffas der pa vissa 

 punkter i sa stor mangd samladt, att det blifvit foremal for 

 en fastan i det hela obetydlig grufvedrift. Da. dessutom med 

 denna malm det egna ftirhallande eger rum, att den ej, sa- 

 som Sveriges Ofrige bergmalmer, forekommer i staende eller 

 fran lodlinicn fOga stupande lager eller lagerformiga gangar, 

 utan i horisontella lager, sa torde en kort redogOrelse for dess 

 forekommande och brytningssatt har tillatas. 



Ulfo'arne utgOra en i norr och so'der utstrackt (jgrupp, 

 bestSende af N. och S. Ulfo'n, endast genom ett smalt sund 

 fran hvarandra skiljdo. De rAdaixle bei^iii IM n.i Hro hypciit 



