och rod smakornig granit, af hvilka den forra i allmanhet 

 aterfmnes pa Ostra och den sednare pa vestra sidan af dessa 

 (jar. Pa vissa punkter uti hyperitbildningen , sasom i nord- 

 o'stra delen af Norra och sydvestra delen af So'dra Ulfo'n, har 

 titanjernet utso'ndrat sig i flera o'fver hvarandra liggande hori- 

 sontella skifvor eller lager, hvilkas maktighet vexlar mellan 

 nagra turn och ett par fot. Dock besta dessa lager sallan eller 

 aldrig af ren malm, utan deras massa ar mer eller mindre blan- 

 dad med hyperitens o'friga bestandsdelar, hypersthen, labrador 

 och olivin. De i dessa malmlager, likasom i den Ofver- och 

 underliggande hyperiten invuxne labrador-kristallerna Uro alia 

 tafvelformigt utbildade och taflorna ligga mest alia i horison- 

 tella planer, parallela med de fo'rut na'mda malmskifvorna. 

 Hyperitbildningen genomska'res af flera sma'rre dalgangar, om- 

 gifne af sma lodrata eller terrassvis sig hojande bergva'ggar, 

 uti hvilka dessa skifvor af titanmalm ses framskjuta. Del 

 a'r fOrnUmligast pa sadana lokaler, som dessa malmlager blif- 

 vit fOremal foY bearbetning. Genom branning eller sprangning 

 bortskaffar man da det o'fverliggande ofyndiga berget, for att 

 atkomma den fo'rsta malmskifvan och sedan denna blifvit bort- 

 bruten, fo'rnyas ater samma fo'rfaringssatt, far att Stkomma 

 den nUrmast underliggande o. s. v. Men sedan man salunda 

 borttagit tre a fyra skifvor, blir brytningen mera obeqvam 

 och kostsam, sa att man ej vidare avancerar pa djupet, utan 

 lemnar detta stalle, fo'r att uppso'ka nagon ny mera tillga'ng- 

 lig malmanledning i grannskapet. Salunda a"ro heir endast 

 dagbrott och icke nagra pa djupet gaende. 



Da det kunde vara af intresse att erfara huru mycket 

 titansyra ingick i detta titanjern har jag dera ansta'llt en un- 

 dersokning *). Pa de punkter af Ulfo'arne , der hyperitbildnin- 

 gen nedgar till hafvet, uppkastas pi stra'nderna en svart 



*) Vi hafva visserligen forut i Jern-Cont. Annaler 1827: 115 en 

 analys detta titanjern, hvilken dock synes vara anstalld pi 

 orent material. Den gaf nemligen p 100 delar: kiseljord 21.1, 

 titansyra 22.4, lerjord 1.1, jcrnoxid 55.3. 



