2. Monogrnfi ofver tlicrachnn. Hen WAHLUEHG 

 UN fordo: Jag anhaller alt i korthet fa fasta Akademiens upp- 

 marksamhet pft ett botaniskt arbete af synnerlig fortji-nst , 

 livilkct nyligcn hos oss utkommit, nemligen: 



Symbofo (id Historiam Hieraciorum, af Prof. ELIAS FRIES. 



\u\tsliigtet Hieracium bar, ehuru bufvudsakligen tillho- 

 randc v$r verldsdel, varit ansedt s&som ett af de svuraste 

 inoru Kuropas Flora att till arterna siikert bestamma. Kn 

 narmare granskning deraf, a'fven till dess exotiska arter, och 

 heist en sadan som den narvarande, rnaste derfore for veten- 

 skapen vara bogst efterliingtad och af sannt viirde. Forfattaren 

 anser emedlertid dessa svSrigheter hufvudsakligen hafva sin 

 grund deri, att man oriitt uppfattat arternas kUnnemarken, 

 samt fastat allt for litet afseende pa vaxternas morphologiska och 

 biologiska forhAllanden, hvarigenom intrafTat, att de hittills 

 antagna artkaniktererne snarare omfattat siirskilda arters ana- 

 loga former, iin de verkliga arterna sjelfva. Arbetet innefattar : 

 ratio operis, generis Hieraciorum limitatio, distributio Hiera- 

 ciorum in greges naturales, characterum Hieraciorum examen, 

 biologica3 Hieraciorum rationes, geographica Hieraciorum di- 

 stributio, progressus cognitionis Hieraciorum, specierum limi- 

 tatio, variolates et hybriditates Hieraciorum, synonymia Hie- 

 raciorum, species Hieraciorum rite cognitaj, conspectus Hiera- 

 ciorum diversarum regionum, Hieracia Patrum, samt slutligen 

 Index plantarum post Linna3um sub Hieracii genere descriptarum. 

 Redan ha'raf syncs buru mAngsidigt amnet blifvit behandladt, 

 men forfattarens storsta fortjenst ligger, utom i den hogst 

 lirorika speciela behandlingen af bvarje bland de 150 upp- 

 tagna arterna m. m., obestridligcn i slagtets fordelning i na- 

 turliga strangt afslutade serier och grupper med en bestamd 

 parallelism mellan arterna i dessa; i en med ovanlig grund- 

 lighet genomford kritisk undersokning af de sarskilda karakte- 

 rernes viisendtlighet och de biologiska forhallandernas vigt, 

 hvarvid en niiingd tillforene obegagnade ganska vigtiga kan- 

 nemarken blifvit framstallda , under del gamla ovasendtliga 



