\HITII:O. Sverigc orh Danmark etc. midfly do do vestliga 

 traktorna, mod undantai; a I' //. Pilosflla och Auricula. Pi- 

 losellernas skonastc artcr H. incanuni, proccrum, olympicum, 

 murrofriclium tillho'ra Ostom. //. Auricula I'attas i Sibmrn 

 och Caucasiska liindorna, dor den substitueras af //. bifurcurn 

 och auriculwforrnc. II. breviscapum iir Pyrinecrnc cgen, //. 

 nic<ilc contral-Europa och //. svecicum den subarctiski zonen, 

 Island, Norrige, mellersta Sverige, norra ftyssland ocli Siberien. 



Awetterna tillhora sodra Europas alper, de med glatta 

 bloininor (K l ostligaste, de med kanthariga mest PyrinaDerne, 

 hvarifran de ofverga till Spanien, Irland och England. De 

 vidrora endast Tysklands vestligaste granser. Pulnionareerne 

 viixa i hela Europa, men helt olika arter i Skandinavien och 

 Italien. De a3Stivala Accipitrinerna hafva sitt centrum i Nor- 

 den, de scrotina, eller H. Sabaudi grupp, i Italien och medel- 

 hafsregionen, endast H. boreale gar af denna grupp i nord- 

 vostliga Europa langre mot norden. 



Det bor anmarkas, att somliga karakterer ej bero eller 

 andras af klimatet, utan tillhora vissa regioner. Sa hora alia 

 arter med fjadrad hdrbekladnad till medelhafsregionen, liksom 

 de analoga Andryala^. De ylandulost klibbiga iiro afven syd- 

 europeiska. //. prenanthoides forlorar i hogsta norden sina 

 glandler pa skaft och svepen. Alpinska arter hafva vanligen 

 svartaktigt svepe, men erhalla det grb'nt pa inferalpina stallen, 

 t. ex. i botaniska tradgardar. llieracia glauca triidas pa sol- 

 o[>pna klippor, i lundar blifva de ofta grOna. Pa kalkyniud 

 bekladas svepena med tiit hvitaktig flockighet. 



Genom den liitthet hvarmed Ilicracierna medelst sitt 

 pappus kringspridas, visa de sig ej sallan sporadiskt och 

 degenerera da latt; dessa fa ej anses som hybrider. De ut- 

 sas ofta ur botaniska tradgardar, t. ex. II. Sabaudum etc. vid 

 Upsala. 



