141 



illd genom inbaddning i en pulveriserad bark. Vextpulveret 

 var iinnu qvarsittande , sa val i nasan som gommen. 



Dimensionerna pa det bar afbildade hufvudet voro foljande: 



fronto-occipital langd . . . 0,150 



pannbredd 0,095 



nackbredd ......... 0,137 



omkrets 0,475 



hbjd 0,142 



mastoidalbredd 0,128 



okbredd 0,128 



bfverkakshbjd 0,068 



hakhojd 0,035 



bakre underkakshojd . . . 0,061 



orbitalhojd 0,037 



orbitalbredd 0,040. 



Enligt jemforelse med beskrifningarna och figurerna ofver Pe- 

 ru vianska hufvudskalar, i MORTONS Crania americana, skulle alia fern 

 dessa cranier bafva tillhort individer af Inca-stammen , som omkring 

 ar 1100 af var tiderakning invandrade till Peru och underlade sig 

 landet. Toltecas, Mexicos mest civilicerade folk , fbrsvann fran detta 

 land omkring ar 4050 af var tiderakning, sedan dot innehaft det- 

 samma under fyra arhundraden (MORTON 1. c.). Orsaken hartill 

 var, enligt GARGILASCO, flere ars svar torka, missvext och smit- 

 tosamma farsoter. En stor del af befolkningen omkom af hun- 

 ger och sjukdomar. Aterstoden af Toltecanerne bortflyttade da 

 i stora hopar till atskilliga delar af det amerikanska fastlandet 

 och strackte sig soder ut anda till Yukatan. Anahauac (Mexicos 

 gamla namn) var harefter utan befolkning i nara ett arhundrade 

 (CLAVIGERO). Det ar ofvanfore yttradt, att Inca-folket kan anses 

 hafva kommit till Peru omkring ar 1400 eft. Chr., af hvilket 

 sammanstammande MORTON antager, att de voro utflyttade Tol- 

 tecas. Detta bekraftas dels genom likheten i bada dessa folks cra- 

 nie-form, sadan den ar kand dels af sculptur-arbeten och cra- 

 nier, dels genom den likhet i bildning och sociala institutioner, 

 som egt rum emellan Inca-folket och Toltecanerna. I ett sed- 



