28 



Krislallformen ar densamma soin for dichroit Iran andra sla'l- 

 Ifii iir anijifvon. 



Analyserna af dessa mineralior gafvo: 



Aspasiolit. Dichroit. 

 Kiselsyra 50.90 50.44 



Lerjord 32.38 32.95 



Talkjord 8.01 12.70 



Kalkjord spar 1.12 



.Jornoxidiil 2.34 0.9G 



Haoganoiidol spar spar 



Vatten 6.73 1.02. 



Dichroitcns formcl narmar sig till formeln Mg*Si+2AISi, 

 eller M*S* + G4S. Aspasiolitens analys ger deremot alldeles 

 ingen forme! , som fr nagon sannolikhet. Af isomorfien skulle 

 man val formoda, atl den horde hafva dichroitens, men delta 

 kan icke vara fa I let , da den p3 ungefar lika mycket lerjord 

 och kiselsyra holler blolt J s5 mycket talkjord och jernoxi- 

 dtil, den sednarc betraktad susom ersiittande talkjorden. Ana- 

 lyserna, som repeterades, gAfvo dock hvarandra bekraftande 

 resultat. Aspasioliten holler i dess stalle nara 7 ganger sa 1 

 myckel vatten, som dichroiten. Fraga blef da, hvad del kan 

 denna storre vattenhalt hafva i isomorfien, huru kan den er- 

 satta hvad som i aspasioliten fattas i basen H? 



Betraktelserna derofver ledde Hr SCHEERER till upptackten af 

 En ny orsak till isomorfi i mineralriket. Vid 

 jemforelse emellan en stor mangd af dels hans egna, dels andras 

 analysiM- ;if lalkbaltiga rnineralier, visade sig da, att i talk- 

 jordens, jernoxidulens, manganoxidulens m. fl. med talkjoi 

 den isomorfa salter, forekomma isomorfa foreningar pA oliki 

 nSttniog^rad , s-i val med kiselsyra, som med andra syroi 

 s& ofla i saltet inga 3 atomer vatten i stallet for en atoi 

 talkjord eller en annan dermed isomorf basis, och som iso- 

 morfa kroppar sammankrislallisera i alia lillfalliga forh^llan- 

 den, sA blrf dorigenom klart, hum sA mAnga vallenhalliga 



