15ns innersta kindtandon a I' samma djurart, fiinnon i en annan 

 mosse. Anland till Lund, jemforde jag nu allt hvad jag hade 

 af bjornben ur Ska"nes torfmossar, mcd de cranier af nu lef- 

 vande bjornar, som fmnas i museum till ett betydligt antal. 

 Jag fann genasl, alt alia de fossila (anderna voro vida storrc 

 an de storsta af va>a nu lefvande. Derefter jemforde jag dem 

 med nagra lander af Ursus spelceus , som jag fait i Berlin 

 1828, och som sitta uti kalktuff ur en bengrolta. Med dessa 

 ofverensstamma de, sa" alt jag ej kan betvilla del de tillhora 

 samma art. 



Sedan denna upptackt var gjord, borjade jag nagot nar- 

 mare jemfora alia vara fossila torfmossben, med dem som 

 fmnas i bengrottorna i Tyskland o. s. v. och jag fann snarl, 

 alt vi uti vara torfmossar redan funnit en stor del af de 

 djur, som finnas i Tyska bengrottor, och som nemligen kunna 

 forekomma i torfmossarna, d. v. s. med undanlag af de storre 

 och mindre rofdjuren utom bjornen o. s. v. Sa 1 hafva vi re- 

 dan fossila hasten (afven under Jiiren), fossila renen, fossila 

 hjorten, rSbocken, elgen alia storre an de nu lefvande 

 arter, som stci dem narmast; afvensom Bos primigenicis, Bos 

 Bison priscus och Emys lutaria. 



Det som torde mest forljena uppmarksamhot ar, alt allt 

 hvad vi finna under Jaren har legat der fr^in artusenderi och 

 liar lefvat samtidigt. Jtiren (den stora grusvallen) har pS 

 en gSng kastals ofver dem. Det ar ett sigill, som blifvit 

 salt pa 1 archivet och som forst i sednare a"ren blifvit oppnadl. 

 Under sigillet i samma archiv, hvari ben ligga af Tyska 

 grottdjur, ligga afven jagtvapen och andra redskap af landets 

 aldsta invanare. Jag har nu for mig en hel, liten, samling 

 deraf, beslAende af pilar, af flinta och ben, jngllansar o.s.v. 

 Det kan nu mera icke vara nSgot tvifvel, att ju de menniskor, 

 efter hvilka man tra'ffat ben i Tyska bengrotlor bland ben af 

 sa 1 kallade antediluvianska djur, lefvat samlidigt med dessa djur". 



