11 



till bans machinationer; fdrgafves be- 

 ekrefvo do och kanskc icke utan df- 

 verdrift bans samvetsldsa karakter. 

 Orlow, som icke iimnade lata sitt byte 

 undga sig, uppbjdd hela sin valtalighet, 

 for att fa'sta prinsessan alltmera intimare 

 vid sig, men fdrsmadde det oaktadt icke 

 att omgifva henne med spioner, hvilka 

 genast underrattade bonom om de an- 

 Btrangningar man gjorde att motarbeta 

 honom. Han insag genast, att endast 

 iirelystnad icke vore en tillrackligt palit- 

 lig driffjeder att utplana ett ofdrdelaktigt 

 intryck, och utan att sliippa sitt mal ur 

 sigte riktade ban nu sina batterier mot 

 den unga damens bjerta. Den erfarne 

 hofmannen visste blott alltfor val att 

 karleken viifver en eldja, sa tat, att ban 

 bakom densamma kunde operera obekym- 

 rad for upptackt. Ofvad i fdrfdrings- 

 konsten, spelade ban rolen af en passio- 

 nerad alskare. Genom yttre tecken af 

 den djupaste vdrdnad sdkte ban ihardigt 

 att insmyga sig i bennes hjerta och att 

 fdrstdra bvarje spar till misstanke. 



Det nedriga anslaget blef icke utan 

 det dnskade resultatet. I en alder af 

 sexton ar ar fdrnuftet blott sa'llan moget, 

 och vid den aldern fragar man hjertat 

 om r&d. Den unga damen sag vid sina 

 fdtter en alskare, bvilken egde allt som 

 kunde fdrvirra hufvudet pa en flicka, och 

 som dfverhopade henne med bedyranden 

 om sin uppriktighet ; hvem vill fdrddma 

 henne, om hon trodde honom? Fdrtjust 

 b'fver sin knappt anade lycka, dfverlem- 

 nade hon sig belt och ballet at sina bd- 

 jelser och blundade for allt som kunnat 

 dppna hennes dgon. 



Orlow var icke blind for sin seger och 

 visste att begagna den. Genom sitt fd'r- 

 slag att prinsessan tillika med sitt hjerta 

 a'fven skulle gifva honom sin hand, fdr- 

 siikrade ban sig fullkomligt om Elisabeths 

 latt bedarade dotter. 



Sa arelysten iin Radziwill var, egde 

 ban likviil strang riittskaffenhet, och langt 

 ifran att till sin fdrdel hafva lemnat sin 

 myndlings sjal utan kultur, hade ban 

 tvertom ingenting fdrsummat for att bi- 

 bringa henne en god uppfostran, och 

 prinsessan ville saledes medelst enlaglig 

 fdrening vara betryggad mot sin alskares 

 alia mdjliga afsigter. I sig sjelft var ett 

 s&dant beslut mycket riktigt, men med 

 en man, for hvilken ingenting var heligt, 



i hvars brdst intet menskligt hjerta slog, 

 var detta beslut dock fdrhastadt. 



Den olyckliga fdrmiilningen verkstall- 

 des, om eljest ett bedrageri, dervid prest, 

 notarie och vittnen endast voro fdrkladda 

 medbjelpare, fb'rtjenar detta heliga namn. 



Derefter fdrfld't icke lang tid innan 

 Orlow lat sin unga maka fdrsta, att Pisa 

 vore en ojemfdrligt angeniimare vistelseort 

 an Rom; der skulle de mindre an i den 

 kristna verldens hufvudstad vara utsatta 

 for att observeras af de europeiska mak- 

 ternas gesandter, der skulle de lugnt 

 kunna afvakta den tidpunkt, da hennes 

 ode, med hvilket numera afven bans var 

 fdrknippadt, skulle utveckla sig. Ingen 

 motsagelse, ej ens ett inkast kom d'fver 

 den unga fruns lappar; taligt som ett 

 lam fdljde slagt^offret. 



De anlande till Pisa, der de funiio i 

 ordning at sig ett rymb'gt, praktigt ut- 

 styrdt hotell. Ehuru alia bemdtte gref- 

 vinnan med fdrekommande artighet, ehuru 

 hon behandlades med all upptanklig akt- 

 ning, sa doldes dock slafkedjorna bakom 

 blomstren. Utan att hon hade en aning 

 derom, var hon redan en fange, som blott 

 i sallskap med sin fdrmenta gemal eller 

 med dess uttryckliga tillatelse ficklemna 

 hemmet. Sin loge pa theatern besdkte 

 hon aldrig utan att vara atfdljd af sin 

 svit, och under skadespelet observerades 

 hon pa passande afstand af sju utposte- 

 rade spioner. 



Nagon tid derefter ankrade ryska flot- 

 tan framfb'r Livorno. Den kommendera- 

 des af amiral Gluck, engelsman till bd'r- 

 den. Underrattelsen derom kom till Pisa ; 

 Orlow meddelade prinsessan densamma, 

 i det ban tillika beskref med lifliga far- 

 ger de ryska fartygens storlek och prakt. 

 Detta va'ckte den unga fruns nyfikenhet, 

 och den alskviirde maken fdreslog henne 

 en lustresa till det nagra fa mil afliigsna 

 Livorno, der de tillika med flottan ville 

 taga i dgnasigte staden och hamnen, som 

 ban sa enthusiastiskt beskrifvit. 



Prinsessan var fdrtjust dfver det fd're- 

 staende lustpartiet, likasom dfver sin ma- 

 kes artighet; hon tackade honom i sa 

 hjertliga uttryck, att om ban icke varit 

 ett odjur, skulle en af hennes blickar 

 varit tillracklig att afhalla honom fran 

 bans nedriga fdrehafvande. 



Pa den bestamda dagen reste de begge 

 makarnc med sic vanliga svit till Livorno 



