99 



sedan . . . oi forstar, alltid halft till- 

 slutna, liksom hon skulle slumra, och 

 sedan en skog af tjockt svart bar 

 och sedan sma bagformiga ogonbryn . . . 



"Ack, min van, om ni sett henne i 

 sin morgonrock, endast hopfastad raed 

 ett skarp. barhufvad och gungande sig 

 i friska luften i sin rormatta . . . Min 

 Gud . . . ma'n kunde bli gal en. Ocksa 

 blef jag galen. 



"Hennes mor var db'd, och hennes 

 far var en ganmial hederlig man, fast 

 nagot trumpen; jag hade ofta beroring 

 med honom i tjensten, jag sokte vara 

 honom nyttig, han visade sig erkansam 

 och oppnade for mig sitt hus: det var 

 allt hvad jag o'nskade. - 



Det var myeket men Pepa hado 

 dygd och djupa bestamda religionsbe- 

 gr.epp ; for att soka draga fordel af de- 

 ras inflytande, "delade jag dem. 



Jag knafoll raed henne for att an- 

 ropa Gud, och ni- kau icke tro, hvad 

 behag jag fann i dessa boner; ty jag 

 hade en gang sagt till henne: 



nPepa, jag tycker, att det ar en e- 

 gennyttig tanke att bedja for sig sjelf 

 . . . Om ni vill, sa ber ni for mig, 

 Pepa. Och da skall jag bedja for er 



Det anna barnet antog mitt forslag, 

 och da- hon en dag fragade mig inne- 

 hallet af en bon, som jag bad for henne, 

 svarade jag henne otvunget, att det 

 var foljande; Min Gud, gif att hon 

 matte alska mig; ty jag alskar henne 

 obeskrifligt! 



"Hon bannade mig, rodnad^ och slu- 

 tade med att saga mig, det hon tvert- 

 om icke anropade himmelen om mera 

 an en 4 sak det var, att hon ej skulle 

 komma att alska mig. 



"Ni finner, att denna bekannelse g jor- 

 de mig mera kar an nagonsin: jaglem- 

 nade henne ej mera, jag forfoljde hen- 

 ne, och andtligen hann jag ofvertyga 

 henne om min karlek, som, mellan oss 

 sagdt, var sa uppriktig, sa haftig, som 

 det ar mojligt att forestiilla sig. Jag 

 alskade dessutom for forsta gangen, jag 

 alskade med ursinnighet, emedan flic- 

 kan hade ett hjerta, ett adelt hjerta. 



Vet ni, att hou en dag sade till mig: 



Jag ar myeket ff! 



Wolf; ty j j, ar fattig och da kan 

 ni atminstojje icke tanka. att jag alskar 

 er, f5r att fa gifta mig med cr att 

 jag filskar er for det ni ar rik. 



Ni ar da gift? fragade jag min van 

 Wolf. 



"Alldeles icke,n svarade han, "men 

 jag hade forogifvit det, for att prb'fva 

 hvad slags karlek hon hyste for mig; 

 ty jag skulle alltid, utan detta forsig- 

 tighetsmatt, fruktat', att vara alskad 

 sasom tillkommande man ~ hvilket, 

 oss emellan sagdt, ar hogst forhatligt. 



"Jag fortfor: En dag. da Pepas 

 far sjelf for ut, for att visitera ett miss- 

 tankt tarty g, fann han detuppfyldt af 

 sjuka. hvilkft man ej genast gifvit till- 

 kanna ; och han blef nodsakad. att til- 

 lika med dem underga atta dagars ka- 

 rantan, under strang bevakning af sund- 

 hetsvakten. 



nNi kan forestalla er min gladje. . . . 

 Pepa forblef ensam med en gamraal gu- 

 vernant. -- Sedan jag trostat fadren, i 

 det jag holl mig pa en honnett distaus 

 fran hans skepp, gick jag i land, for 

 att stalla dottern tillfreds . . . 



Blinder de sex forsta dagarne af fa- 

 derns karantan, fortfor Pepa att vara 

 obeveklig. 



"Den sjunde dagen om morgonen, hade 

 jag fullt och fast beslutit, att skjuta 

 mig for pannan. om hon annu gjorde 

 motstand; men som jag alltid velat med 

 allvar det jag velat, foresatte jag mig 

 att segra pa Pepa med godo eller vald, 

 innan jag dog. Hon hade under tiden 

 tillstatt, att hon alskade mig . . . a- 

 gandet var derefter endast en foruiali- 

 tet, eller huru? 



"Jag svarade min van Wolf med ett 

 hm . . . som gaf tillkanna ett halft 

 tvifvel, och bad honom fortfara. 



Som jag skulle fara i land, signa- 

 lerade man en fran sjon kommande 

 advis-jagt, jag skickade ut en slup och 

 fick depescher fran min amiral: de in- 

 nehollo order att afsegla morgonen der- 

 pa i dagningen, utan att saga mig hvar- 

 fore, och att forena mig med eskadern. 



ag foil fran himmelen, jag hade 

 trott mig fa ligga der for ankar i evig- 

 het, och jag hade iatetogonHH- f "-\t 

 pa min afresa jag gaf emedlertid 



