pa henne emedan ban amnade gifta bort 

 henne med en rik man, desto tyngre 

 kandes for gossen farmerns hardhet, 

 som genom Matties vaxande bojelse 

 for Will annu mera tilltog. Karle- 

 kens talmodiga heroism formadde Will 

 att fordraga denna forodmjukande be- 

 lagenhet: om ban kommit ur densamma 

 hade ban ju forlor-at Mattie, ocb det 

 skulle for honom varit den storsta o- 

 lycka. Lange fordrog ban allt, i for- 

 hoppning att nagon lycklig handelse 

 skulle medfora andring i bans belagen- 

 het. Men slutligen blot slafveriet odrag- 

 ligt; uppfylld af vrede beslot ban att 

 fly. Han smog sig en natt in i Matties 

 rum och meddelade benne sin afsigt. 



De alskande hade blott foga tid att 

 utbyta sina smartsamma kanslor; en 

 strom af tarar, en sista omfamning och 

 de skiljdes, Det enda bopp som var 

 Mattie ofrigt voro de ord som Will 

 yttrade vid afskedet: "Nar jag blir stor 

 skall jag komma ater och da skall du 

 blifva min alskade hustru.s 



Torftigt kladd och med ' ett stycke 

 brod i fickan lemnade Will farmen for 

 att begifva sig till unionens hufvudstad. 

 Hans magra proviant var snart slut, sa 

 att ban blef nodsakad att tigga och 

 att soka skydd ofver natterna i nagon 

 elandig koja. Vid ett sadant tillfalle 

 traffade ban en medlidsam man, doma- 

 ren Campell, bvilken stigit upp bittida 

 for att se till sina hjordar och nu blef 

 mycket forvanad da ban i sitt stall fann 

 en trasigt kladd gosse, hvilken var blek 

 af hunger och alia slags umbaranden. 

 Den godsinnade gubben kunde icke a- 

 terhalla sina tarar och ropade: "Sa 

 lange jag bar ett stycke brod skall jag 

 dela det med dig." Den stackars gos- 

 sen fordes till Campells bus och svaf- 

 vade flera dagar emellan lif och dod. 

 Han var ur stand att beratta om sitt 

 elande och att uttrycka sin tacksamhet 

 for sin raddare. 



Fran denna tid behandlades hau som 

 en medlem af familjen. 



Genom ett underbart sammantraffande 

 yar dot forsta mal som vid nasta ting 

 foredrogs infor Campell en anklagelse 

 *f forsamlingen mot* Samuel Saunders, 

 for det ban misshandlat Will Smith och 



ej uppfyllt kontraktet. Mr Campell, 

 hvilken redan alskade Will sasom om 

 ban vore bans egen son, blef pa det 

 hogsta glad att kunna bestraffa sin 

 skyddlings forfoljare, ocb anordnade nu 

 den striingaste undersokning om saken. 



Rattegangen vackte lifligt intresse. 

 Campell intog med dyster min sin plats 

 bland domrarna; ban hade inom sig re- 

 dan fallt domen. Mattie, den blyga 

 flickan, bevistade sessionerne och be- 

 stormades dervid af de mest olikartade 

 kanslor. Scenens nyhet, dess offentlig- 

 het skulle varit tillriickliga orsaken att 

 upprora denna spiida varelse i dess in- 

 nersta; men dertill kommo afven smar- 

 tan att nodgas vara vittne till sin fars 

 forodmjukelse, och vissheten att genom 

 denna rattegang skall Will, hennes en- 

 de van, hennes hopp, vara for alltid for- 

 lorad for henne. Darrande af vrede van- 

 tade Saunders utslaget, bvilket, da det 

 i hogtidlig ton afkunnades, klingade 

 som bans liksang. I detta ogonblick 

 hordes bullret af en ankommande vagn 

 och ett bviskande uppstod bland mang- 

 den; den ene fragade den andre hvem 

 den anlande kunde vara. Till ocb med 

 Mattie rycktes ur den dvala i bvilken 

 hon forsjunkit: en obestamd forbopp- 

 ning. at bvilken bon ej kunde gifva 

 form, vaknade i bennes sjal, och plotsligt 

 stod ban framfor henne, ban, som hon 

 alltid tankt pa, men som nu var blek, 

 mera lik ett spoke an en menniska. 

 Det var vannen hon forlorat, den trog- 

 ne studiekamraten, hvars anblick bos 

 henne vackte kanslor, svara att beskrif- 

 va. Saunders som ansag Will vara en 

 ofvernaturlig uppenbarelse, foil i van- 

 makt ocb blef bortburen. 



Juryn forklarade att Saunders icke 

 uppfyllt sina skyldigheter i kontraktet 

 och girigbuken domdes att bekosta gos- 

 sens uppfostan och underhall till dess 

 ban blifvit myndig. 



Will Smiths lefnadsborisont, hvilken 

 dittills varit sa dyster, klarnade nu. 

 Gynnad af o'det arbetade ban sa. att 

 ban en dag kunde intaga en respekta- 

 bel plats vid lagstiftningen. Den gamle 

 domaren bade slutligen den gladjen da 

 ban tog af'sked fran sitt embete att se 

 sig eftertradd af sin adoptifsou, hvars 



