79 



i sjoar och strdmmar, troende sig pa 

 detta siitt for everldeliga tider hafva 

 begrafvit kannedomen om deras tillva- 

 ro. Men de beraknade icke att tidens 

 torstande ande smaningom skulle dric- 

 ka ur dessa sjoar och bringa i dagen 

 hvad artusenden gorat, och salunda fo- 

 revigade de sina motstandare, da me- 

 ningen var att forsanka dem i everl- 

 delig glo'mska. Igenom detta hafva vi 

 fatt kannedom af dessa vapen: ty de 

 hafva hogtals hittats uti mossar, karr 

 och uttorkade sjo'ar. . 



Celterna som inkoramo hit voro Sronz- 

 periodens folk. Att de voro mera ci- 

 viliserade hafva vi bevis uti de aker- 

 redskap, husgeradskarl, prydnader ra. m. 

 af utmiirkt fint och vackert arbete, som 

 finnes qvar fran, deras tid. Efter den- 

 na intrader Jernperioden raed Oden 

 och Asarne. 



Stenalderns menniskor begagnade 

 ganggrifter till sina doda. Ganggrift 

 var en sorts grottor med langa gangar 

 till, uti hvilka liken insattes. Saval 

 under Bronz- som Jernperioden fore- 

 kommer brann- och hogaldern d. v. s. 

 att de dels brande sina lilt och gomde 

 -askan i jorden uti urnor, och dels lib'g- 

 satte dem. Detta sednare hegrafnings- 

 satt hafva vi mycket att tacka for de 

 manga dyrbarheter, som fordom hittats 

 och annu patraffas i jorden; ty da. en 

 konung, hofding eller fornamligare kam- 

 pe var dod, ikladdes han sin fullstan- 

 diga rustning, ofta prydd med dyrbara 

 smycken, och infordes med stor hog- 

 tidlighet i hogen eller grafven, hvilken 

 derpa tillstangdes for att efter sekler 

 blifva den stig i gruset, som ledde till 

 vetenskapens ljusa tempel. 



"Sitter i hogen, hogattad hofding, 

 slagsvard vid sidan, guldskold pa arm" 

 star det i Frithiofs saga, och detta fo- 

 rer vara tankar till Bra valla slag, hvil- 

 ket stod i Ostergothland omkr. 740 ar 

 eft. Chr. f., och efter hvilket den stupade 

 konung Harald Hildetand med stor hog- 

 tidlighet blef hogsatt, ikladd sin glan- 

 sande dyrbara rustning. Sakert gom- 

 mer tummelplatsen for denna den blo- 

 digaste strid som nagonsm statt uti Nor- 

 deh, i sitl skote mangen guldskrift 



som fortaljer de manga "hogiittade" 

 hofdingar, som deltagit i densamma. 



Igeriom ofvannamnda ^hogsattningar" 

 och afven af bruket att gomma pen- 

 iiingar och andra dyrbarheter i jorden 

 vid fiendens ofverrumpling, hafva at 

 oss blifvit forvaradt sa mycket "jorda- 

 fynd v . 



Af de manga markvardiga saker som 

 pa Antiqvitets-museum forvaras fran 

 Bronz- och Jernperioden, ma namnas : 

 Dotkar, utmarkt val arbetade af 

 bronz, afvensom scidesskaror. strids- 

 yxor, sv&rd, aslcurnor, kammar och 

 rakknifcar af samma metall. De tven- 

 ne ^istnamnda sakerna bevisa att bade 

 mannen och qvinnan redan den tiden 

 tankte pa sin yttre menniska, ett godt 

 tecken till civilisationens framatskri- 

 dande. 



'Qvinnoprydnader, sasom diademer 

 och broscher af bronz. Af de sednare 

 finns en mangd skalformiga, af omkring 

 ett qvartevs langd; flera aro dock myc- 

 ket mindre. De hittas alltid parvis, 

 tva och tva, hvilket antyder att de bu- 

 rits a b'mse om brostet. I nagra af 

 dem finns lemningar af forbrandt liri- 

 ne; haraf synes att afven qvinnorna 

 brandcs i sin hogtidsskrud. 



Fi'erd urnor af sten och ben med 

 brand aska uti, jemte sa kallade ro- 

 kelsekakor. Da liken eller offer bran- 

 des, kastades mahanda dylika kakor 

 uti elden, hvaraf en aromatisk anga 

 spreds. De besta utaf amne'n som an- 

 nu bibehalla nagon .vallukt. 



Lemningar af en brand qvhina,fun- 

 n&< idi den s. k. Odinshogen vid Gam- 

 la Upsala 1846. Dessa besta af fle- 

 ra brande ben och en mo'rk harlock; 

 tillika med detta fanns afven bitar af 

 det utmarktaste filigramsarbete i guld. 

 Hvem har derma qviuna varit? For- 

 glifves gor fornforskaren denna fraga, 

 har synes verkligen grafven vara gran- 

 sen for bans vetenskap. Kanske var 

 lion en af soderns yppigaste rosor, 

 hemford sasom krigsbyte af nagon djerf 

 viking, och af horiom instangd i ^ho- 

 ganloftsbur", der lion "sommat i silke 

 och sommat i guld'-', och emellanat for- 

 Ijufvat bans vilda lif, de fa stunder 

 han kunde rycka sig los fran blodiga 



