192 



magt. 



Man liar en gammal anekdot om en 

 ljusstopare i London, hvilken, sedan 

 han blifvit formogen, upphorde med 

 yrket och kopte sig en na'ra sfaden be- 

 lagen egendom, for att der njutaafsitt 

 lit'; efter att i ntigra manader riktigt ha 

 mojat sig, lat ban bedja sin eftertrada- 

 re, att fa veta, .hvilka dagar denne 

 smalte talg, fur att fa komma in och 

 hjelpa honom arbeta. Nagot dylikt 

 bera'ttas om en. slagtare, som bodde i 

 en smustad. och, kort efter att ha slu- 

 tat opp, lat underratta sina forra kunder, 

 det han nu vore sinnad, att en gang i 

 veckan slagta et(^ lamm for ro skull. 

 Likasa ornlalas en f. d. kallarmastare, 

 som dagligen plSgade fylla ett oxhuf- 

 vud med vatten och sedan tappa det 

 p ankare. 



. Anekdoter. 



En handtverkare i en 'smastad hade 

 erfarit att han hade ett bref att hemta 

 pa-posten, men olyckligtvis hade han 

 ej pengar att losa ut det. Men icke 

 desto in i rid re gick han dit. Da post- 

 tjenstemannen visat honoin brefvet, fra- 

 gade han hvad det koslade och gjorde 

 min af alt stika tillsamrnans pennin- 

 garne med det sanuna som han bekla-. 

 g~ade sig ofver att ban ej kunde lasa 

 det; derefter fragade hau postherren 

 om han ville liisa upp det. tor honom. 

 Dennne samtyckte. brot brefvet och 

 npplasle def. Handtverkaren l} T ssnade 

 uppinarksamt rch da brefvet var slut 

 sade han: Jag tackar sa mycket, da 

 jag ftir pengar komir.er jag- igen och* 

 hemtar brefvet', till dess ber jag er 

 gomrna det at mig! Dermed sprang han 

 ra^kt sin vti. t 



att en person med sa mycket hjer- 

 na velat begifva sig hit! 



,- En ung karl fann en dag sin a'lska- 

 Tinna i en aunans armar, men det oak- 

 tadt bedyrade hon sin oskuld Huru! 

 drifver *du din ofV rskarndhet sa langt! 

 utropade den fiirargade alskaren 

 Flickan svarade da'gratande: Nu ser 

 jag tydligt att du inte mera tyckerom 

 mig, efter som du tror dina egna ogon 

 mer an mina ord ! 



Epi Crammer. 



23. Barnalara. 



Liksom den sjirift, som med sympathiskt blJck 



du har tecknat, 

 Hvilar i papperet gomd, tills den blir hallen 



. . for eld : 



Sa hvad ditt barn du tidigt har lart, det goms 



i dess hjerta; 



Tills det for profningens eld halfes: da trader 

 det frara. 



GralstrOm. 



Prisuppgifter. 



Charad N:o 23- 



Mitt forsta lustigt sviugar 

 I solens purpursken; 

 Men gladje det ej bringar, 

 Ar snarare till mehn. 

 Mitt andra for de unga 

 Ar lifvets hogsta frojd: 

 Om nagon blott vill sjn'nga, 

 Man njutcr det sa riojd .... 

 An mer, orn strangen ljuder 

 For 6'fvad konstniirs hand, 

 Hur blodet haftigt sjuder . . . 

 Hur kinden star i brand! 

 Oar du i skogens skote. 

 En vacker soinmarqvall, 

 Mitt held dig till mote 

 Da far, med sang sa gall. 



I slaget vid Dettin'gen tog en kuia 

 bort hufvmkt pa en, bredvid en ung 

 lord staende trumslagare, s& att hjer- 

 nan sprutade pa lor dens klad'cr 

 Den unge eligelsmannen blef mycket 

 tankfull och bedrofvad En gammal 

 officer fntgade honom om orsaken (ill- 

 laggande: En krigare far icke bry sig 

 om nagonting s& obetydligt! Jag 

 undrade endast pa sv%ide lorden 



Fastan man sa hiirdt mig trampar 

 Och pa mig med foton trampar, 

 Snurrar jag foiuojd anda. 

 Om man sa 2t katteu gjorde 

 ' Som man gor it mig, sa torde 

 Han miusann ej snurra sa. 



I'ris : En vacker gravyr. 



Losuingar emottages trill d. 15 Sept. d. a. 



Prislottningen eger rum d. 25 Sept. kl. 12. 



STOCKHOLM. TRYCKT HOS J. A A. HHS, 1800. 



