J6 2, 



NYTT 



1860. 



LOIlACMIGMIl, 



Utkommer minst 4 ganger i mauaden. Piennmerationspris^fOr^hcisTargangen 3 R:dr R:mt 

 ellcr 25 Ore i manadon. 



Rrjsariiiiiaiis dotter. 



Ett bidrag till ryska historians mysterier. 



l)a Elisabeth af Eyssland, Peter den 

 Stores dotter den 29:de December 1761 

 (5:te Januari 1762) ailed, visade ett so'r- 

 jande folk sin vdrdnad for hennes minne 

 genom att kalla henne "Den Goda." Sa- 

 som oformald hade hon redan 20 ar fb'rut 

 utnamnt sin systerson Peter till efter- 

 tradare. Hon hade likval egt en na- 

 turlig dotter, hvars tillvaro var allmant 

 bekant, fastan hennes vistelseort blott 

 var kand af nagra fa fortrogna. Barnet 

 uppfostrades afskiljdt fran verlden och 

 var troligtvis af den njutningslystna, do- 

 ende kejsarinnan langesedan glo'mdt, ty 

 ingen testamentarisk anordning hantydde 

 efter hennes db'd pa nagon omtanka for 

 den unga flickans vard och framtid. 



Det kejserliga barnets vistelseort hade 

 handelsevis blifvit upptackt af polske fur- 

 sten Eadziwill, som i sin aregirighet am- 

 nade vinna ryska kronan. Han uppgjorde 

 nemligen planen att inga aktenskap med 

 den unga prinsessan, for att, stodd pa 

 dennas ansprak pa ryska thronen, svinga 

 sig sjelfupp pa densamma. Hans djerfva 

 afsigter tycktes gynnade af oroligheterna 

 efter Elisabeths dod och af tvedragten emel- 

 hennes eftertradare och dennes gemal 

 Catharina. Drifven af sin hersklystnad 

 och maktig genom. sina lysande egenska- 

 per triumferade slutligen denna intriganta 

 qvinna dfver den olycklige kejsaren. 



Peter den Tredjes tragiska slut okade 

 snart antalet af de missnojda. En del af 

 dessa saknade honom, under hvars rege- 

 ring de hade trott sig kunna sjelfva re- 

 gera, samt voro nu utsatta for Catharinas 

 hiimnd och hennes gunstlingars hogmod. 

 Andra saknade Elisabeth, hvars slut kom- 

 mit for manga sa ovantadt, att det gaf 



anledning till atskilliga gissningar. Sa- 

 ledes tycktes allt forena sig att gynna 

 den polske magnatens djerfva planer. Han 

 betraktade redan ryska kronan sasom sin 

 egendom, den han tyckte sig hafva sa 

 godt som i ha'nderna, blott han formalde 

 sig med den unga prinsessan, och frarn- 

 stallde henne infor folket, sasom rattmatig 

 egarinna till thronen. Att hans plan just 

 icke var outforbar, bevisas bast af den 

 rol Pugatschew elfva ar derefter spelade. 

 jSTar denne, blott en ryxtbar rebell, 

 kunde komma den stolta Catharina att 

 darra pa sin genom djerfhet och ofor- 

 skrackthet erofrade thron, hvad skulle 

 da icke varit mojligt for en Eadziwill, 

 om han upptradt infor ryska folket sa- 

 som Peter den Stores dotterdotters gemal, 

 isynnerhet som hennes moder i lifstiden 

 for sina valgerningar och sin arofulla 

 regering nastan afgudades i hela Eyssland. 

 Elisabeths dotter hade knappt uppnatt 

 sitt tolfte ar, da furst Eadziwill borjade 

 verkstalla sin plan. Han tog henne i 

 hemlighet fran hennes vardare samt forde 

 henne till Eom, der begge vistades de 

 foljande aren. Catharina som snart kom 

 underfund med Eadziwills machinationer 

 att storta henne, lade beslag pa hans 

 gods i Polen, for att tillintetgora hans 

 planer. Forga'fves kampade Eadziwills 

 ihardighet mot Catharinas dfvermakt. Han 

 maste smaningom fdrvandla till penningar 

 de juveler och dyrbarheter, som han eljest 

 a'mnat anvanda till anhangares anskaf- 

 fande at sin myndKng (sasom han nu- 

 mera kallade prinsessan). Utblottad och 

 utan nagra hjelpkallor i frammande land, 

 sag sig Eadziwill slutligen nd'dsakad att 

 spela den angerfulle och ingick pa en 

 forlikning med Catharina, tillfdlje hvaraf 

 han skulle aterkomma i besittning af sina 

 gods, sasnart han lemnat Eom och sin 

 myndling. Dennas ekonomiska omstan- 

 digheter voro redan temligen torftiga. 

 Hennes hela omgifning utgjordes af ett 



