Hiimorisdskt Allehanda. 



IV. 



(r iff e r m a I sfa ialiteter. 



En komisk seen iutraffade nyligen hos 

 en giftermalsmaklare i Hamburg. Pa en 

 i tidningen inford annons, livari en man 

 astundade en hustru med en formogenhet 

 om femtusen mark, presenterade sig 

 nemligen pa giftermalsbyran ett medel- 

 alders fruntimmer, uppgaf sig vara enka 

 och egarinna af det onskade kapitalet. 

 Maklaren var genast beredd att avaga- 

 bringa ett mote mellan de begge parter- 

 ne, hvarfdre han bestallde dit dem vid 

 en viss tid den foljande dageu. Frun 

 instiillde sig forst, hon var i full toilett 

 och infordes i ett sidorum. Efter nagra 

 minuters forlopp kom iifven herrn, men 

 knappt hade maklaren oppnat sidorum- 

 niets dorr for honom, fo'rr an begge de 

 giftaslystne individerna utstotte ett skri 

 som ingalunda kunde tagas for ett kiirlekens 

 gladjerop. Borgaren fattade sin hatt och 

 utropade: - - Jasa, var det du, Tedea. 

 Nej, da vill jag fo'rr gifta mig med satan 

 sjelf, an med dig! Dermed stortade han 

 pa dorren. Frun foil i stallet ofver den 

 stackars maklaren och gjorde honom de 

 bittraste iorebraelser, menande att han 

 lockat dit henne for att drifva gyckel 

 med henne och pa det grofsta siitt for- 

 olampa henne. Maklaren urskuldade sig 

 dermed att han hvarken kande henne 

 eller giftermalskandidaten och han fick 

 andtligen upplosning pa gatan af frun 

 sjelf, soin i fullt vredesmod meddelade 

 honom att hon sedan tre ar blifvit lagligt 

 skiljd fran den nyss bortgangne herrn, 

 med hvilken hon lefvat i ett niycket o- 

 lyckligt aktenskap. 



Anekdoter. 



En gammal froken tillfragades pa do'ds- 

 sangen af sin sjalasdrjare hvarihon i lifvet 

 funnit sui storsta trost: "I lojtnant Le- 

 jonskjold" svarade hon helt okonstladt. 



Pa en arsmarknad markte en kop- 

 man att en skicklig hand strackte sig 

 fram ur trangseln for att gora ett otilla- 

 tet tag pa hans disk. Nej, utropade 

 kopmannen pa det der sattet ger jag 



inte bort mina varor ! Pa nagot annat 

 satt vill jag icke ha' dem! var svaret. 



Epigranuner. 



4. Omsesidighet. 



Man fragade en snalgdk hur det kom 

 Att han af ingen omtyckt var? 

 Ett svar derpa han i beredskap har: 

 "Sag mig da forst hvemy^ val tycker om? 11 ' 



4. 



Hvarje statsarchiv ar af ho'gsta vigt. 

 Det sprider ljus i det forflutnas morker, 

 undanrdjer misstag, fdrmar ofvermodiga 

 ansprak att blygas o. s. v. Derfore upp- 

 sdker historieforskare alltid sadana arclii- 

 ver med begarlighet och sysselsatta sig 

 der med uthallig flit. 



Men for ungefar ett arhundrade till- 

 baka upptacktes ett archiv, som icke lag 

 fdrvaradt i nagon staten tillhorig bygg- 

 nad eller hos nagon lard. Det befinner 

 sig uti de ofver hela jorden utbredda 

 bergartshvarfven eller i sanden och ar 

 archivet fran en fornverld, hvars alder 

 vi aro ur stand att berakna. 



Prisuppgiftcr. 



Charad N:o 3., 



Halt och kallt och smidigt iir mitt fcirsta. 

 Har det gatt igenora smiirtans prof, 

 Blir det manga snala magars rof, 

 Blir en lackerhet, ibland de storsta. 

 Med mitt andra sags hvar nagot ar 

 Och bevisas, att det ej ar heir. 

 Vid mitt tredjes djupa allvar mangeu 

 Kant fortviflan, synnerligast fangen. 

 Det plar sluta mangen jordisk tvist 

 Och det vantar oss vid grafven sist. 

 Ingen kan sig varna mot mitt hela; 

 Inga boner hjelpa, ingen gr3t : 

 Det med ogon matta, lemmar stela 

 Moter kuug och slaf p& lifvets slrat. 



Gata 



4. 



Genom hetta, ej af frost fran norden 

 Ar som sno jag utaf vatten vorden. 



Pris: 



En dyrhar gravy r. 



Fatalietid for losningens emottagning: 

 den 15 Mars d. a. N:r 5 utkommer 

 den 6 Februari. 



STOCKHOLM. HOEBEEGSKA BOKTKYCKEaiET , I860. 



