5, 







NYTT 



1860. 



LOIIMCMIAGASU, 



Utkommer miust 4 ganger i manaden. Prenumerationspris fdr hcla argangen 3 R:dr K:mt 



cller 25 Ore i mauaden. 



Med denna nummer 

 erhalla alia prenumeranter a 

 denna tidskrift forsta afdel- 

 ningen af den utlofvade Gra- 

 tispremien : "Industriens bok". 

 Yi hoppas att vara prenu- 

 meranter skola finna sinafor- 

 vantningar bade hvad detta 

 arbetes inre varde och yttre 

 utstyrsel vidkommer, uppfyll- 

 da, om icke ofvertraffade. 



Nemesis. 



(Forts, och slut). 



Det var en still a natt men i slot- 

 tet hordes ett lifligt buller. Ljus- 

 sken syntes i fonsterna; pa garden blef 

 det i'6'rligt: skyndsamt sprangde en be- 

 tjeut till staden; derefter foljde snart 

 en vagn for att hemta en lakare till 

 den plotsligt insjuknade Felix. 



I sjukrummet hordes den galla hostan 

 fran barnets brost, och hvarje suck, 

 livarje rosslaude trangde som ett dolk- 

 stygn genom den fortviflade fadrens sjal. 

 Med vilda, angestfulla blickar stod l^an 



lutad ofver sin alskling och holl dess 

 lilla feberheta hand i sin. Lakarens 

 yttrande var icke trostande. Han an- 

 sag att blott en plotslig och haftig 

 forkylning kunde vara orsaken till sjuk- 

 domen, som utbrutit med ovanlig styrka. 

 Alia vanliga medel anvandes; andra 

 lakare tillkallades; den trostlosa fadren, 

 som nastan forlorat sansningen, fordra- 

 de hjelp for sin ende son och gjorde 

 alia ansvariga for hans lif. Under vild 

 yrsel kastade sig det lidande barnet 

 af och an pa sitt lager. Blodutto'mning 

 tycktes icke medfora forbattring: under 

 den hvita bindeln som man lagt om- 

 kring den feberheta pannan, droppade 

 annu blodet, men likval brande kin- 

 derna feberheta och de f'ordom sa klara 

 ogonen blickade hjelpsokande omkring 

 i rummet: "Var god emot den lilla 

 flickan, gif henne manga vackra blom- 

 mor om lion kommer!" hviskade gos- 

 sen med matt rost. ^Pappa, skafFa mig 

 blommor, ingen mer an du kan skafFa 

 mig de vackraste ! Ser du icke huru 

 flickan med de bla ogonen vinkar?" 

 fortfor han angsligt. 



Fadren skyndade bort for att upp- 

 fylla sin alsklings 6'nskan. Morgonrod- 

 naden hade emellertid borjat intrada: 

 den djupa, fridfulla tystnaden derute 

 forvirringen, bestortningen derinne 

 hvilken motsats! 



Fadren hade plockat eu mangd dof- 

 tande blommor: mi gick han till det 

 stalle af vaxthuset der den stolta came- 

 lian befann sig. 



Hvad ar det som sa plotsligt hejdar 

 honom? Hvarfore stirra hans 6'gon sa 

 qfranvandt och sa vildt atettenda hall? 

 Ar icke det han ser en vacker syn? 

 Huru behagligt.ligger hon ej der, med 

 det lilla blonda hufvudet hvilande p,i 

 armen: kinder och lappar aro sa glo- 



