8. 



NYTT 



1860. 



LORDAGS-1AGASML 



Utkomraer tninst 4 ganger i manaden. Prcnumerationspris fOr hcla argangen 3 R:dr R:mt 



eller 25 Ore i manaden. 



Den SvensKc Huinboldt, 



(Forts, ocii slut fr. forog. N:r). 



Morgonen derpa hamtades den unge 

 lakaren medelst ett hofekipage till drott- 

 ningen, som led af samma slags hosta. 

 Han ordincrade sitt boteraedcl, drott- 

 ningen erfor betydlig lattnad och Linne 

 belonades med enlakaretjenst vidflottan. 

 Sedan salunda hans ekonomiska stallning 

 blifvit betryggad. reste ban till Fahlun, 

 der han gifte sig med sin fastmo, mam- 

 sell More. Ehuru det unga paret trif- 

 des viil i Stockholm, langtade likviil 

 Linne efter en verkningskrets, dcr han 

 kunde lofva for sin iilsklings-vetenskap 

 annu mera oberoende an har, hvarest 

 hans tjcnst, som lakare vid flottau, 

 upptog mycket af hans tid.' 



Snart yppade sig ett tillfalle att fa 

 denna onskan uppfylld. Nagra profes- 

 sorer i Upsala pensionerades och Linne 

 ingaf ansokan att erhalla ett af de le- 

 diga embetena. Genom riksradet grefve 

 Tessins forord erho'll han det. Salunda 

 hade Linne uppnatt sitt mal, hvad hans 

 yttre lefnadsbana betriiffade. Hans onsk- 

 ningar strackte sig icke hogre an att 

 han ville blifva liirare i botauik vid 

 universitetet i Upsala, och ehuru han 

 erholl lysande anbud fran miinga hall, 

 till och med fran hofvet i Madrid, sa 

 afvisade han likval alia och beholl sitt 

 professors-ombete. 



Sedan vi salunda med var uppmark- 

 samhet foljt Linn<5s yttre forhallanden, 

 afvensom hans sjiilsutveckling till denna 

 hojd, aterstar oss endast att skildra 

 hans personliga och moraliska indivi- 

 dualitet, samthans sednare lefnadsbana. 



Ma vi forst taga den sistnamnda i 

 betraktande. 



Under den tid han var professor blef 

 Upsala ett af de ryktbarasto och mest 

 besokta universiteter, dit studerande 

 koinmo fran de aflagsnaste lander, ja 

 till och med fran Nordamerika. Liunes 

 namn hade blifvit kandt vida omkriug. 

 Om vi skulle uppdraga en paralell emel- 

 lan denno store man och nagot snille af 

 annan nation, sa vore det blott med na- 

 turvetenskapens nestor, Alexander von 

 Huinboldt. Ty om an Humboldts vetan- 

 de var mera universelt an Linnes, sa in- 

 skrankte sig afven dennes kunskaj* 

 icke ensamt xax !'OXTJV till botaniken, 

 utan han foljde saval zoologien som 

 mineralogien med sin uppmarksamhet. 

 Att han har icke astadkom sa mycket 

 som i botaniken, bor man icke forundra 

 sig iifver, da man vet hvad det vil! 

 saga att vara mtistare i en af de tre 

 stora kunskapsgrenarne. 



Blott i en punkt har Alexander von 

 Humboldt foretradet. Under det denne 

 anda in i senaste alderdomen med frisk 

 ungdomlig kraft meddclade verlden de 

 rika skatterne af sitt vetande, visado 

 sig deremot hos Linne redan vid borjan 

 af sextiotalet en alltmera tilltagande 

 minnesslohet (enligt lakares uppgift for- 

 orsakad af ihallande nattarbete). Detta 

 hastiga forfall af hans sjiilskrafter,hvilka 

 i ungdoms- och mannaaldern visat en 

 sa beundransviird spanstighet, okades da, 

 han ar 1774, midt under en forelas- 

 ning i botaniska tradgarden, triiffades 

 af slag. Han aterhiimtade sig visser- 

 ligen smaningom. men blott raed au- 

 striingning kunde han derefter tanka 

 sainmanhangande och hade till och med 

 vtterst svart for att tala. 





