160 



Jag till iigger ingenting forr an du fatt 

 jemfora delta bref med ditt. Sedan 

 ma du sjelf afgora hvilkens viinskap 

 ar storst din eller min. Farval, min 

 van, var ratlvis emot dig sjelf och 

 emot 



Napoleon. 



Det fiimes i detta bref en unda af 

 melankoli som uttryckes ,i dessa ord: 

 Mina k&nslor fortindras icke. Han ta- 

 lade sanning deruti den store fa 1 therm. 



Kort fore sin furmalniug med erke- 

 hertiginnan Marie Louise, yttrade kej- 

 saren till Eugene: 



Jag skall alltid behandla henne, 

 som blifver Josephines eftertraderska, 

 sasoin miri genial; emedan delta ar 

 min pligt; men nagon plats i mitt hjerta 

 kan lion icke fa. 



Detta och mycket mera bevisar att 

 Napoleons tillgifvenhet for Josephine 

 aldrig slocknade. I allfc som rorde 

 bans forhallande till henne rojer sig 

 denna grannlagenhet, torn ba'ttre an 

 allt annat bevisar hum starkt hjertat 

 var fastat vid henne. Ett bevis derpa 

 finner man i de fa rader han skref 

 henne till med anledning af hennes 

 lyckonskan vid hans sons fodelse. 

 Paris d. 22 Mars 1811. 



Min van! Jag liar fait ditt bref; jag 

 tackar dig. Min son iir stark och stor. 

 Pan bar mitt brost, mina ogon och 

 min mun. Jag hoppas att han en dag 

 viirdigt skall fylla sin hoga bestam- 

 melse. 



Jag fortfar att alltid halla likamyc- 

 ktft af Eugene. Han har aldrig gifvit 

 mig skal till ett ogonblicks missnoje." 

 Na])oleon. 



Det Iigger i dessa rader eu beuii- 

 dransvard finkanslighet och undseende, 

 samt en djup kannedom om var fattiga 

 menniskoriatur. 



Slut 



kau fa stjala ett ur som ar dubbelt s5 

 mycket vardt. 



Nyligen kom en ling man in i eu 

 bokhandel i Stockholm och begarde 

 att fa en g>ob ofver Sverige ensamt. 



En Stockholms spratt berattas begag- 

 na sa tranga handskar att han skall 

 ha fatt handerna fulla med liktornar. 



Vill ni gora mig en tjenst? Iragade 

 unge Georg Brock sin rike van Simon 

 Hansen lana mig hundra pund 

 Kom pa mitt kontor! Georg Brock lat 

 icke lange vanta pa sig Och hvil- 

 ken sakerhet kan ni ge mig? fragade 

 Hansen. Min person Godt! la'gg 

 er da in hfir i kistan svarade Han- 

 sen och oppnade en stor jernkoffert. 

 Deri Hvarfor det? fragade Georg for- 

 vanad. Det ar der somjaggommer 

 aUa-panter. -- I sa fall tackar jag for 

 penningarne ! 



Epigrammer. 



19. Erfar enhetens visdom. 

 Om qvalln har mangen blifvit klok 

 , Af hvad som liiindt pa den forflntna dagen;' 

 Men det ar fara vardt att han ar samma tok [ 



Anda for monrondajreu. 



GrafstrOm. 



Prisnppgifter* * 



Charad N:r 19- 



Mitt forsta lilla blomman ar. 

 Som minnets helsning innebar. 

 Mitt andra pryder hvarje man, , 

 Men for en mo det ej gar an. 

 'Mitt hela var fprfarligt grymt, 1 

 Som Sagan nog fonalja yet: 

 Uti dess brost fanns ingen skymt 

 Af omkan och barinhertighet. 

 Dess namn. i ihfingen skymningsstnnd 

 Hors namiias af en animas mun. 



Anekdoter 



Uti en af Philadelphias tidningar lii- 

 ses foljaude: En 100 dollar vard klocka 

 har blifvit bortstulen, om tjufven ater- 

 lemnar den, lofvar man att gratis gif- 

 va honom adress pa ett sta'lle der han 



(iata N:r 19- 



Jag nyheter bring'ir fran van och till van. 

 Mitt munlas ar rodt for dot me-sta. 

 Med nyckel, om ocksa den basta, 

 Det, uppdyrkadt, dock ej kan laias ig- 



Pris: En vacker gravyr. 

 LOsningar emottagas till d. 15 Sept. d. a. 

 Prislottningen eger rum d. 25 Sept. kl. 1*. 



STOCKHOLM, TRYCKT T"'S J. A A. RUS, I860. 



