170 



Men redan genljudade den stilla nej- 

 den af det ski sin och vapengny, under 

 hvilket de trenne broderna, jerate ett 

 talrikt f6lje .nalkades m&let for sina 

 brottsliga' afsigter. Trotsigt, som till 

 en harlig seger, hade de va'pnat sig. 

 for att fjattra en forsvarslos gubbe, 

 Bom agde till allt vSrn sin makas bed- 

 jande bander, och till enda forespra- 

 kare, blott aldren och sin dygd. Upp- 

 vackt nf det buller, som trangde till 

 hans ora. skyndade ban de ankom- 

 mande till mote, och da han uti dem 

 igenkantie sina fostersoner och de kri- 

 gare, som, med honom, under samma 

 fano'i 1 , trotsat samma dodar, lifvades 

 hans uppsyn ovilkorligen af en vanlig 

 gla'dje. Med den gamla svenska gast- 

 frihelens uttryck, oppnade han dem 

 sin famn; men de bander, han strackte 

 emot dem, beiades med tunga kedjor. 



Hisforien sager : Den gamle Riksfo- 

 restandaren fftngslades genom b'fver- 

 vdld, genom brott mot g&etfrihetens 

 lagar; man satte honom, med fo'tter- 

 na tillsammansbundna, pa en heist, 

 och forde honom, salunda, under stdn- 

 'digt jagande natt och dag. till Stock- 

 holm, der han inkastades i Slottstor- 

 nct, for att beredas till doden. 



N&gon fralsning var for, honom- ej 

 att vanta; ej heller hoppades han den. 

 Han kande att hans forfoljare afven 

 skulle blifva hans domare, och att 

 stunden endast var oaf'gjord, da han 

 skulle racka sitt hufvud under bilan. 

 Wen hans olyckor voro annu ejjemn- 

 stora med hans fdrtjenster, och en grym- 

 het feltes Snnu uti hans ode, innan 

 han kunde siigas hafva tomt lidandets 

 kalk till sisla droppan. Han borde forst 

 BO sitt blod fornedias, innan det skulle 

 flyta under bodels-yxan, och, sasom 

 far, blifva lika beklagansvard, som han 

 var olycklig medborgare och make, in- t 

 nan han fick tagu afsked af lifvet. Un- 

 der den tid, d& framgangen kronte 

 bans hjessa med bestandigt nya lagrar, 

 bade Waldemar ansett det icke men- 

 ligt for sin furstliga krona, att dela 

 benne med hans dotter; uu, du nam- 



net af den fiirfQljda oskulden utgjorde 

 alia bans titlar, och bojoroa voro de 

 enda prydnader, som hvilade pa bans 

 hand, upploste Waldemar sin heligt 

 knutna fb'rening, och en forskjuten dot- 

 ters jemmerrop, utanfor fangelsets slut- 

 na portar, voro de forsta ljud, eom 

 vackte fadren ur den sorgeblida drom, 

 att han dtminstone ensam bar sma'rtans 

 alia tyngder. Sokom ej, att skildra 

 hans kanslor: den som a'ger ett hjerta 

 af far, barn eller maka, skall vid den- 

 na bild, inom sag sjelf, fmna den san- 

 naste forestallning af hans olycka; sa'- 

 gom endast efterverlden, att han bar 

 den, som en dygdig man. Tvenne 

 manader maste han utharda i denna 

 belagenhet, att vanta doden. Andt- 

 ligen kom denna efterlangtande van, 

 och vid hans annalkande ofvergick hjel- 

 tens sinneslugn till en ljuf aning om 

 sallheten i ett battre lif. Utan rysning 

 fattade han den kalla hand, som nu 

 skulle fora honom utur sina f&, san- 

 na vanners asyn; men afyen en gang 

 forena honom med all.t hvad hans hjerta 

 alskat pa jorden. Hans utslocknande 

 var solens blodiga nedgang, scm be- 

 badade natt och storm ; hans ode bar 

 gjort honom ra'knad ibland dygdens 

 martyrer, och hans dod blef mer an 

 tillrackligt hamnad af jde fasansfulla 

 olyckor, som vapnade sig omkring hans 

 graf. 



Sa Mngt den valtaligeekalden 



Va'l matte den talige korsdragaren 

 Torkel Knutsson i v sin dodsstund hdfva 

 bedt for kung Birger och hans brb'der 

 som bans fb'resyn, fralsaren for eina 

 forfoljare. "Fader, forlat dem; ty de 

 veta icke, hvad de goran men skref 

 ock den himmelska fadien denna bon 

 den fromme bedjaren till godo i doma- 

 reboken forsynen krafde ut sinhamnd 

 pa hans forfoljare och hafva vi nu 

 hort talarcn med allt hvad sprakct cger 

 skont och valljudande f&rkunna kors- 

 dragarens lif och dod sS skall folk- 

 visan i sin enkla, naiva skrud beiatta 

 ftr oss detla sorgespels sista akt 

 bistoriens Nemesis, kung Birgers och 

 bans broders andalykt: 



