Anna felas oss tillforlitliga matnings- 

 medel for sraa niva-forandringar pa 

 afstand fran kustcroa. Men medratta 

 fiistcr geologen Nanman upprnarksam- 

 lieten pa att do noga nivellerade jern- 

 lanlinierna kunde med tiden blifva 

 ett medel, for att pa dem varseblifva 

 niva-forandringar. 



Belt annat ar det med kustlanderna. 

 I)er gifver strandlinicn en mattstock. 

 Men om nu en flods vattenlinie i dag 

 ligger hogre an for nagra veckor se- 

 dan, sa veta vi att detta icke harrorer 

 af en strandens hojning, utan af flod- 

 vattnets sjunkning. Kan det icke vara 

 samnia forhallande med hafvet? Ehuru 

 vi veta, att vattnet, som 6'fverallt i 

 vcrldshafvet hanger tillsamman, alltid 

 striifVar till jemnvigt, och tyngdkraften 

 ofvcrallt verkar lika fran hvarje punkt 

 pa jordens axellinea, till hvarje, vin- 

 Keliatt ifran den, belagpa punkt pa 

 liafsytan, och att dcrfiire en ofverallt 

 f'ullkomligt ornbblig hojd af hafsnivan 

 kan antagas, sa kunde likviil alUid en 

 for oss obekant orsak finnas, som i 

 strid mot tyngdkraften, verkade en 

 olikhet i denna niva. Men sa synes 

 dot icke vara. Fastmera ar verlds- 

 liafvet i det stora hela detsamma of- 

 verallt. Sma olikheter i hafsnivan bero 

 sannolikt af hafsstrommar och' derige- 

 nom fororsakade uppdamningar. Sa- 

 lunda tror man sig t. ex ha funnit 

 Roda hafvets yta nagot hogro an Me- 

 delhafvcts, samt Mexikanska hafsviken 

 , nagot la'gre ;in hafvet pa aiidra sidan 

 om Panamanaset. 



Men elt iinnu mcra tydligt bevis att 

 de mangt'aldigt ,observcrado sekuliira 

 'siinkningarne och hojningarne af fast- 

 landsmassor icke har row fran en for- 

 iindring i hafsnivan, utan a'ro verkliga 

 liiijningar och siinkningar, synes deraf 

 n(t vid nagra, sanunanhiingando, langa 

 liuststriickor, foriindringar af vatten- 

 linicn blott delvis kunna marl\as. Sa- 

 luntln hiijde sig t. ex. efter en jord- 

 Lafuing d. 20 Febr. 1835 strandiinien 

 pa en stor del af Sydaincrikas vestra 

 kust 4 till 5 fot, under det de norra 

 och .siidra kustcrna forblefvo oforan- 

 drade. Detta kan naturligtvis icke bar- 



r5ra fran hafvets sjunkning, ty pa en 

 jemforelsevis sa ringa utstrackning ma- 

 ste olikheten snart utjemnas. Anna 

 mera bevisande ar den foreteelse som 

 skandinaviska halfoti framstaller. Ons 

 norra anda hojer sig oeh den sodra 

 sjunker, medan den mellanliggande de- 

 len bibehaller samma hojd ofver hafvet. 



Nyligen har man a Australiens fast- 

 land ront sa storartade och tydliga ve- 

 dermalen af sadane jordytans rorelser, 

 att man deraf trott sig kunna sluta 

 till en vida storre ungdom hos denna 

 del af jorden an hos de ofriga. 



Harom har forl. ar en tysk vid namn 

 Ludvig Becker hallit ett intressant 

 foredrag i Melbourne, af hvilket fol- 

 jande ma anforas: 



Genom flera iakttagelser visar sig, 

 att atminstone en stor del af Austra- 

 lien hojer sig ganska hasti.gt. Under 

 de sednaste 12 manaderna har hafs- 

 bottnen i Ilobsonsviken hojt sig icke 

 mindre an 4 turn. FJaggstangens fot- 

 stallning befann sig annu for 5 ar se- 

 dan vid stranden, och blef vid flodtiden 

 ofta ofverspolad af vagorna; hu ar den 

 skiljd derifrau genom en bred land- 

 stracka, som redan ar yppigt bevaxt 

 och hvarpa hus och hyddor sta. Vid 

 Sodra Australiens jernbana har Nau- 

 n^ans ofvannamnda forutsattning redan 

 bekraftats: vagbyggnads-ingeniorernas 

 noggranna rnatningar ha uppdagat att 

 den pa ett ar hojt sig 4 turn. De for 

 sin noggrannhet beromda pejlingskar- 

 torna, som 1802 verldsomseglarcn Flin- 

 ders upprattade ofver Australiens hela 

 sodra k-ust, visa sig redan otillforlidiga. 

 Flinders fann t. ex. i Lacepede'-viken 

 10 fanmars vatten; nu finncr man der 

 blott 7 famnars. Bottnen maste saledes 

 pa 56 ar hafva hojt sig hela 18 fot, 

 hviikct noggrannt ofverensstammer med 

 do ofvannamnda 4 tuimnen pa hvart 

 ar, och tillika visar hojningcns stora 

 regelbundenhet. I foljd af hojningen. 

 hafva ock, sedan flere ar, de ofver- 

 svamningar (sannolikt genom spring- 

 floder) upphort, for hvilka Melbourne 

 forut var blottstaldt. Dess hamnmurar 

 ligga nu 6 fot hogre ofver hafsytan 

 Jin for 20 ar sedan. 



