JK 23. 



NYTT 



1860. 



Utkommer minat 4 ganger i manadcn. Prenumeratjongprls f8r hela argangcn 3 R:dr R:mt 



eller 25 Ore i mauaden. 



BesKrifning ofver pesten 

 i Florens, 



Ur Inledningen till Boccaccios Decameron. 



Redan hade aren fran Cuds sons 

 valsignade forkroppsligande framskri- 

 dit till talet ett tusen Irehundra fyra- 

 tioatta, da till den ha'rliga staden Flo- 

 rens, skonast ut ofver alia italienska, 

 ankom den dodande pesten, hvilken, 

 genom himlakropparnes inverkan eller 

 ior*Tara ora'ttradiga gerningavs skull 

 af Guds rattvisa vrede till varforbatt- 

 ring~ utsa'nd ofver de dodliga, nagra 

 ar forut borjat i de ostliga la'nderna 

 och, sedan hon berb'fvat dem ett orak- 

 neligt antal menniskor, utan att stadna, 

 utbredt sig fran ett st.alle till ett an- 

 nat samt ja'mmerligen utvidgat sig till 

 Occidenten. Einot derisamma forraad- 

 de hvarken rnenskligt forstand och for- 

 sigtighetsmatt, i detstaderi renades fran 

 mycken osnyggliet genom dertill for- 

 ordnade embetsman, infcrade forvagra- 

 des hvarje sjuk, och manga rad gafvos 

 for helsans bevarande, icke heller od- 

 mjuka boner, ej en, utan manga gan- 

 ger bade i orduade- proc'.'ssioner och 

 pa annat satt hemburna Gud at' from- 

 ma menniskor: i thy att lion i borjan 

 af varen forutnamndc ar begynte visa 

 sina olyckliga . vei'knhigar pa ett under- 

 barligt satf, och ej sasom i Orfenten, 

 hvarest, nar blodet flot nagon ur nasan. 

 det var ett uppenbart tecken till ound- 

 viklig dod. Hiir ater uppkommo i dess 

 borjan lika hos man oeb qvinnor an- 

 ,tingen i satet eller armhalorna ett slags 

 svulster, af hvilka nagra blefvo stora 

 som ett vanligt apple, andra som 6tt 

 agg, somliga storre, andra m in dre, och 

 hvilka folket kallade pestbolder. Fran 

 de bade uamnda kroppsdelarne bSrjade 



denna dodande pestbold inom kort ut- 

 sprida sig till alia de ofriga utan at- 

 skillnad. Men sedan begynte denna 

 sjukdoms beskaffenhet att forandras, 

 sa atfc bos manga uppkommo svarta 

 oeh brunaktiga fla'ekar pa armar, lan- 

 der och ofriga kroppsdelar, hos som- 

 liga stora och spridda, hos andra min- 

 dre, men ta'tt till hvarandra. Och lik- 

 som bolden foruj; var ett det eakraste 

 tecken till kommande dod, sa blefvo 

 afven dessa hos hvem de visade sig. 

 'Botandet af denna sjukdom tycktes 

 hvarken lakares rad eller nagot la'ke- 

 medels kraft verka eller ens befordra. 

 Tvertemot, antingen nu det ondas art 

 ej tillat det, eller att de lakandes okun- 

 nighet (hvilkas antal, utom de veten- 

 skapliges, sa af qvinnor som ma'n, 

 hvilka ej nagonsin atnjutit undervis- 

 ning i lakekonsten, blifvit hogligen 

 stort) ej formadde utforska, hvaraf den 

 uppstod, och foljaktligen ej heller vid- 

 taga behoriga atgSrder; nog af, allenast 

 fa tillfrisknade, hvavemot nastan alia 

 dogo inom tredje dagen fran'de ofvan- 

 nanande tecknens upptradande, somliga 

 tidigare, audra senate, och de flesta 

 utan n&gon feber eller andra tillstotar. 

 Den'na pest vann sa myck3t storre 

 kraft, ernedan hon genom att -fran de 

 i henne insjuknade meddela sig ofver- 

 gick pa de t'riska, liksom elden gor 

 med torra ellef feta amnen, n3r de 

 narmas den for mycket. Och det on- 

 da gick a'nda sa langt, att ej blott 

 talande och umgange med de sjuka 

 meddelade de friska sjukdomen eller 

 orsaken till den gemensamma doden, 

 utan att till och med vidrSrandet af 

 klSder eller hvad annat som heist, 

 hvilket en sjuk forut rort eller begag- 

 nat, syntes ofverflytta denna sjukdom 

 pa den ridrorande- Underbart att hora 



