NYTT 



I860. 



LORMCMAGASIN, 



Utkommer minst 4 ganger i mauaden. Prcnnmerntjonsprig fOr hela Srgangen 3 K:dr R:nt 



cller 25 Ore i inanadcn. 



Gnisrardo octi Ghismonda. 



Af Bop.oaccio. 



Tancredi, furste af Salerno, skulle 

 varit en mycket mild och godsint herre, 

 om ban oj pa sin alderdom fiackat 

 sina bander med tvanne alskandes blod. 

 Han hade under hela sin lifstid blott 

 en enda dotter ocb hade varit mycket 

 lycki '"ire, oui ban ej ens baft henne. 

 Hon var sa omt iilskad af fad re n, som 

 en dotter kan- vara, ocb for 

 omma karleks skull ville ban, 

 emedan ban icke kunde skiljas vid 

 henno, oj borfgil'ta henrie, oaktadt hon 

 med flera ar ofverskridit den giftvuxna 

 aldern. Slutligen gat' ban henne at en 

 son till bortigen af Capova; men se- 

 dan bon en kort tid lefvat med honom, 

 blef hon enka och atervande till sin 

 far. Hon var till gestalt och anlete 

 sa fager, som nagonsin en qvinna va- 

 rit, och dertill nng. rask och foistan- 

 dig, niahand'a mer an for en dam kan 

 v;ii'a eribrdorligt. Nar bon nu forlefde 

 tidcn bos sin omtne fader som ett for- 

 niimt fruntimmer i mycken prakt och 

 yppighet ocli tillika sag, att denne for 

 den kaplek, ban. bar till henne, fdga 

 bekymrade sis: om att anyo gifta bort 

 benne, samt ej tyckte det ansta henne 

 att begara detta at' bonom, tankte hon 

 vid sig att om mojiigt, forskaifa sig 

 en hurtig iilskave. Hon beskadade der- 

 foro mange bade adelige man ocb an- 

 dro, hvilka plagade umgange i hennes 

 faders hof, sasom vi se brukas vid 

 hofveh, och betraktade noga manges 

 uppforande och seder; men bland alia 

 behagade henne mest en ung tjenare 

 hos hennes fader, hvars namn var 



Guiscardo, en man af ganska ringa 

 bord, men genom dygd och hofviskhet 

 adligare an hvar och en annan; och i 

 honom, som hon sag tidt och ofta. for- 

 alskade bon sig i hemlighet pa det 

 haftigaste, i det bon alltjemnt fickho- 

 gre aktning for bans uppforande. Yng- 

 lingen. som sjelf var ej litot skarpsynt, 

 'insag afven hennes bojelse och hade 

 sa fastat henne i sitt hjerta, att baa 

 vandt sina tankar fran allt annat utom 

 karleken till henne. Da de salunda 

 pa detta salt i hemlighet alskade hvar- 

 andra, och den unga damen onskade 

 indenting hcigre, an att fa raka bonom, 

 men dock ej ville fortro nagon denna 

 karlek, uppfann hon en ny list for att 

 antyda honom medlet till ett sadant 

 inote. Hon skref ett bref, hvai i bon 

 underriittade honom om, hvad ban hade 

 att gora foljande dagen for att traffa 

 henne, och lade detta sedan i ett iha- 

 ligt ro'r, hvilket hon gaf at Guiseardo, 

 i det bon skamtande sade: Haraf 

 skall du gora ett blasror at din piga, 

 hvarmed bon kan tanda upp eld. Guis- 

 cardo mottog det; och da ban gissade, 

 att bon ej utan afsigt torde gifvit ho- 

 nom det md sadana . ord, gick han 

 derifran, begaf sig med roret hem till 

 sig, och, sedan han betraktat det och 

 fur.nit det klufvet, oppnade han det. 

 Nar han nu funnit brefvet fran henne 

 deri, last detta och val forstatt, hvad 

 han borde gora, var ban den lyckliga- 

 ste menniska, som nagonsin funnits, 

 och borjade gora alit i ordning for att 

 kunna infinna sig hos henne pa satt, 

 som hon visat bonom. 



N3ra vid t'urstens palats var en i 

 berget urholkad grotta. gjord lang tid 

 tillfdrene, dit ett /ued menniskokraft i 

 berget hugget lufthal gaf nagon dager. 



