J& 25. 



it 



NTTT 



1860. 



LORDAGS-IAGASOI, 



Utkommer minst 4 ganger i manaden. Prenumeratjonspris fCr hcla argfingeii 3 R:dr K:mt 



eller 25 Ore i manaden. * 



Marseillaisen. 



Franska revolutionens boljor hade 

 stigit anda till throrien; de timmar 

 kunde raknas, efter hvilkas forlopp 

 hon, undergrafd och vacklande, skulle 

 fulikomligt sforta tillsamman. Konun- 

 gen var.ej mer nagon magt, blott en 

 person passande for folkets ban och 

 spott, detta folk, som frdssade i njut- 

 ningen af att sonderslita majest&tets 

 mantel och sla'pa styckena i smutsen. 

 Den 20 Juni hade gatt forbi ; konun- 

 gen af Frankrike hade mast tala, att 

 den druckna pobeln i hans eget stor- 

 made," pasatte honom den roda 

 mcissan och patrugade honom bra'n- 

 vinsflaskan for att dricka folkets skal. 

 Den larmande, raa forbundsfesten den 

 14 Juli, hvars karakter beviste, bur 

 hogt revolutionen stod, hur "djupt'ko- 

 nungadomet var forbi. 



Annu mer: man hade tvungit den 

 svage konungen till att forklara krig 

 mot Osterrike. Alia trupper, som i 

 bust kunde sammanrafsas, sandes till 

 gransen; tj Preussarne, forbundna med 

 Osterrike, anryckte for att borja kors- 

 taget mot revolutionen. "Fa'derneslan- 

 det ar i fara!" Dessa Vergniaud's ord 

 hade liksom med trollmagt ned fran 

 tribuner trangt fran stad till stad. fran 

 by till by; hvar oeh en, som knnde 

 bara vapen, grep till dem cch intradde 

 i armee'ns leder, lemnade huatru och 

 barn hemma for att strida for Frank- 

 rike. Trasiga. elandiga sago dessa trup- 

 per ut, dem Preussarne mota vid Bel- 

 giska gra'nseu; men de voro soner af 

 faderneslandet, Fransroan, som pa en 

 gang blifvit soldaler, och hvilkas usel- 

 het i borjan blott allt for snart lemna- > 

 de rum for en tapperhet och en taktik, 



med hvilken hela Eiuropa i fjugo ur 

 forgafves sokte mata sig. 



Da, nar ur den revolutionara febern 

 uppstod den krigiska hog, den heliga 

 patriotism, som offrar allt at fadernes- 

 landet for att ra'dda det och rycka det 

 undan den hotande faran, d# var det, 

 som en ge*nie-capitaine i Hiiningen, 

 Rouget de Plsle, i verser fas ttrol lade 

 sin ha'nforelse, sin vrede, sin smarta. 

 Han ta'nkte pa sitt vis och dikta'de sd, 

 och visste ej, att hela nationen tiinkte 

 som han, kande som ban. Hans di.kt 

 innefattade Frankrikes hogsta patrioti- 

 ska ka'nsla, langtan efter frihet, den 

 rasande lusten efter strid, vreden ofver 

 utlandets hotelser; hans sang skulle 

 erofra verlden ! 



Rouget visade den for en af sina 

 va'nner, som fciranledde honom til! en- 

 ski^da forandringar af texten, is-yrner-; 

 bet till vidfogandet af den sista. pd 

 den slutliga segern och freden och den 

 fast grundade friheten ha'ntydande ver- 

 sen. Sedan kom den af en handelse 

 i handerna pa Allemand, som satte den 

 i musik for Biron's armee; stycket blef 

 Ehenarmeens krigssang, soldatens alsk- 

 ling: men annu var det ej mer an en 

 visa, om ock en visa, som varmde, och 

 en marche, soin uppfriskade hjertat. 



Den 30 Juli var mycket folk och 

 visserligen ej af basta slaget, pa benen 

 i Paris. Man strommade ut till Lyon- 

 gatan, nafionaigardet med, Jakobiner 

 forut. med fanor och musik. De va'n- 

 tade Marseillarne skulle hogtidligt mot- 

 tagas: ty man hade- inbjudit dem att 

 komma till Paris for att fullborda re- 

 volutionen, och gifva kbnungadomet 

 dodssfoten, .att uppratta Republiken. 

 Den 10 Augusii, som gjorde Snda pa 

 skuggan af konungadomet, var la'nge 

 sedan fQrberc-'d; att man inforskref 



