200 



llumoristislit Allehauda 



15. 

 n Venetiausk legend. 



Foljande legend berattas af mer an 

 en samtida. och bar till och med gif- 

 vit anlediWng till en kyrkofest. Vid 

 ofversvSmningen i Venedig 1341, hade 

 vattnet stigit tre alnar hogre. an man 

 nagonsin tillforene der sett^ En stormig 

 natt, undiT det floden syntes vilja an- 

 nu mera" oka sig, hade en gammal fi- 

 skare siikt skydd for sin brackliga far- 

 kost helt nara Riva di San Marco. An- 

 on varade stormen, da en man kom 

 till honorn och lofvade honom hederli- 

 ga farjpenningar, om han ville fora ho- 

 nom lill San Georgio Maggiore. Hvem 

 kan komma till San Maggiore i natt? 

 svarade fiskaren^ ?Gfud bevare mig fran 

 forsoket!" Men som den frammande 

 bad honom sa eniraget, och lofvade 

 skydda honom for all ol_vcka, gafhan 

 shitligen efter. Manneh kom i land, 

 la't vanta pa sig en liten stund, syntes 

 derefter ater med en foljeslagare, och 

 begarde, att fiskaren ville ro dem till 

 San Nicplo di Lido. Fiskaren, forva- 

 nad, vSgrade nu ftfven; men efter ny 

 forsakran om Jyckosam resa och ut- 

 markt beloning, gaf han for andra gan- 

 gen med sig. Yid San Nicolo intogo 

 de a'nnu en t'redje, och tillsade fiskaren. 

 att fara till de begge slotten pa Lido. 

 Anskont vagorna gingo forfarligt hogt, 

 hade den gamle mannen dock redan 

 vant sig nagot vid dem, och dessutom 

 hade de tre obekante nagonting i sina 

 personer, som fQrdref bans' fruktan. 

 Knappt hade de lagt ut, forran de sago 

 en gale"r, snarare flygande a'n seglande, 

 bemannad med djeflar, som under vilda 

 atborder hotade att sanka Venedig i 

 djupet. Hafvet, som hittills variti hog- 

 sta uppror, blef pa en gang Ingnt och 

 spegelklarf, och fra'mlingarne korsade 

 sig och besvuro fienderna att aflagsna 

 sig. Genast forsvann det helfvetiska 

 fartyget, och de tre framlingarne sattes, 

 hvar efter annan, i land pa samma 

 stallen, hvarifran de kommit. Fiskaren 

 var, som det synes, n^got bekymrad 

 for sina farjpenningar, och innan han 

 ekiljdes fran den forst intagneframlin- 

 geu, ftirklarade han temligen tydligt, 

 att han vore ilia belaten, om han for 



ein moda ej finge nagot mera, an asy- 

 nen af underverket. "Deri bar du ratt, 

 min vann, sade frfimlingen ; "gd till do- 

 gen och prokuratorerna, och sag dem, 

 att hade vi ej varit, sa hade Venedig 

 blifvit sankt. Jag ar den helige Mar- 

 cus, och mina tva foljeslagare voro 

 den helige Georg och den helige Nico- 

 laus. BegSr din betalningaf rfidet. och 

 sag da tillika, att fa ran harrort fra'n en 

 skolmastare i San Felice, som forst 

 salde sin sjal till djefvulen, och sedan 

 i fortviflan hangde sig. Fiskaren, som 

 ej syntes hafva varit oerfaren, yttrade 

 da, att han visserligen kunde beratta 

 denna historia, men att han tviflade, 

 det man*skulle tro honom; fivarpa den 

 helige Marcus tog en ring af sitt finger, 

 hvilken var vard ungefar fern dukater, 

 och sade: "Visa dem denna ring, och 

 sag, an de kunna se efter hos mig, da* 

 de skola finna, att den fattas. 



Om morgonen gjorde skepparenhvad- 

 honom blifvit befaldt; ringen fattades 

 verkligen, och den lycklige mannen 

 erholl ej allenast hederliga farjpennin- 

 gar. utan jemval ett vackert arligt un- 

 derhall. Dessutom pabjcids en hogtid- 

 lig procession och en allman tacksa- 

 gelsefest for de tre helgonen. som fra'I- 

 sat Venedig fran sa stor -olycka. 



Epigrammer. 



24. Ordl'ek. 

 Finnas annu Hafsfruar, mSnn tro? Josiikert! 



din granne, 

 Han liar atminstone en: allt hvad hon gor 



ar pa hafs. 



Prisuppgifter. 



Cliaratl N:o 24- 



Mitt forsta seglar stolt pa vattnets yta; 

 Pa klara insjon aldraheldt det dvaljs. 

 Den friske fattige vjll ej sin halmbadd byta 

 Med rihe sjuklingen, som p& mitt andra qvaljs. 

 Mitt hela ar ett pelsverk, ratt aptitligt 

 Men emot kolden opalitligt. 



Cata S:o 24 



Latt som en fjader och rund som en kula 

 Dansar for vinden i luften jag kring, 

 Visande farger, bad' blSa och gnla 

 Blaser man p& mig blir jag ingenting. 



Pris : En vacker gravyr. 

 L&sningar emottapas till d. 15 Sept. d. 

 Prislottningen eger rum d. 25 Sept. XI. 12. 



STOCKHOLM, TRYCKT HOS J. A A. BUS, I860. 



