M 27. 



NYTT 



.1860. 



LORMMAGAM, 



Utkomrner minst 4 granger i manaden. Prenamerationspris f6r hela argangen 3 B:dr R:mt 



eller 25 Ore i manaden. , 



Florette, 



eller 



Henrich IV:s forsta Kartell, 



af 

 Henrich Zschokke. 



Anm. Denne den ypperst* tyske Novel- 

 listens ljufva berattelse. liar af Tegner blifvit 

 hedrad genom en Svensk bearbetning pa, 

 Hexameter under titeln: "Henrik IV" (Del 

 IV. pag. 263). 



1. 

 Den unge fursten af Bearu. 



I Nerac, en liten tack sfad i Gas- 

 cogue voro alia dagar stora fesliviteter. 

 emedan konungen af Fwikrike, Carl 

 IX med hela sin lysande hofstat kom- 

 mit dit pa besok hos hofvet af Navar- 

 ra. .Annu i dag finnes en beskrif- 

 ning om denna prakt i Kerae's anna- 

 ler for artalet 1566. 



Besoket hade giltig anledning. Ko- 

 nungen af Frankrike medforde till drott- 

 ningen af Navarra hennes unge son 

 Hem-ich, hvilken bittilrs uppfostrats vid 

 hofvet i Paris. Drottningen ville nu 

 hafva honom hos sig. Man kan alltsa 

 ta'nka sig den gladje modren erfor, da 

 hon ater Iryckte barn^t till sitt brost. 

 Drotlningen, som man vet. var den 

 a'd'.a Johanna dt-h icke blrttt en om mor, 

 utan ock en verklig hjeltemor. Det fir 

 verldskunnigt, hnru hon forholl sig da 

 hon nedkonl med sin alskling Plenrieh. 

 Hennes far, Henrich af Albret. konung 

 af Navarra, da framtradande till hennes 

 sang, hallande i sin hand ett fod'eral 

 af guld oc;ii i det en lang gyllene 

 kedja, sade: Se, dotter, om du vid 

 din nedkomst for mig sjunger en ratt 

 vacker gascogniskvisa, sa erhaller du 

 detta och hvad deruti ar.n Och liou. 



sjong, da barnet foddes. Da lade fa- 

 dren genast den gylldene kedjan om- 

 kring hennes hals och gaf henne fode- 

 ralet. "Men", sade ban och log den 

 nyfoddc pa sin arm, derfor tagerjaic 

 ock gosseri med rnig.n Modren tilla't 

 det likval icke. 



Nu hade Henrich blifvi^ stor och fast- 

 an blott femton ar gammal, kunde man 

 anse honom for aderton, sa hog och 

 smart hade han uppskjufit. Val skug- 

 gade a'nnu intet skaggfjun hans haka, 

 och hans ansigte var som mjolk och 

 blod; men han hade mod i hjertat och 

 h'a'nder, kraftfulla och hardade afsyards- 

 lek och alia krigiska ofningar. Val 

 var han flyktig, yster, djerf, en verk- 

 lig vild-bjerna; kunde n'da, jaga. fakfa. 

 dansa oeh klattra ofver berg och klip- 

 por som en stenbnck. Hans la'rare ocli 

 hofmastare, den larde Lagaucherie, ha- 

 de ofta storsta svarigliet att hejda ho- 

 nom. Men derjemte var den unge fur- 

 sten sa alskvard, sa snillrik, sa bojlig 

 och godmodig att man icke kunde 

 annat an a'Iska honom. Eririrade man 

 honom blotf, da han dref upptagen na- 

 got for lurgt, om pligt och ar, kund:- 

 man med dessa tva ord gora honoip 

 mild och spak som ett lamm. Delhi 

 ville mycket saga om en' ung herre, 

 som var arfvinge till ett konungank< . 

 Ty i vara dagar formar man med or- 

 den pligt cch a'ra knapptbringa en van- 

 arlig kopmansson till ordning. 



Befolkningen i Nerac betrakfade (in - 

 for hellre den vilde, skone, fronu::; 

 Henrich, Su hans majestat konu);geij:> 

 af Frankrike hela pomp och'slal. livi;c 

 finnes va'I vardt alt sei hastar, kuskur, 

 guldsmidda forridare, lifvakf, hejdukt>r, 

 iakejer och annan tross? Ma skrao- 

 dare, sadel- och vagnmakare, b 

 bindare och dylika, som'vilja lara 



\ ^ \ 



