242 



kisinnan der brukade utdela i hvarje 

 vecka, for att galla for ett fromhetens" 

 och barmhertighetens monster, voro 

 forgiftade. Det sakfa Sr emellertid att 

 hon ofta forgirtade de matratter pa hvil- 

 ka hon bjod sitia g&ster. Chevalier 

 du Guet och en mangd andra personer 

 folio offer for dessa helvetiska maltider. 



Saint Croix? hans ' medhjelpare La 

 Chausse e och markissinnan de Brinvil- 

 liers forstodo ganska lange att insvepa 

 sina mi.s^gerniijgar i den djupaste hem- 

 lighet; men huru langt dylika bofak- 

 tiga pers oners list an kan ga, traffas 

 de 'dock slutligeri af Guds hand. 



De gifter som Sainte Croix tillredde 

 voro sa fina att Om det pulver, som 

 Parisarne gifvit namn af poudre de 

 succession lag oofvertackt da det be- 

 reddes, var -ett enda andetag nog for 

 att egonblickligt medfora doden. Sainte 

 Croix bar.derfofe alltid vid sina ope- 

 rationer en fin glasisask. Men denna 

 foil en dag af honorn just sorn han 

 skulle .halla ett nyss tillredt giftpulver 

 i flaskan, han koin da att inandas den 

 giftblandade luften och sjonk genast 

 dod till marken. 



Som han inga arfvingar efterlemna- 

 de, skyndade domstolen att tillegna sig- 

 hans efterlatenskap. Man pahittade da 

 i eh last kista hela hans afskyvarda^ 

 forgiftningsattiralj , men icke nog der- 

 med, man fann afven flera bref fran 

 markisinnan, hvilka icke mera lemnade 

 nagot tvifvel b'frigt ofver hennes brotts- 

 lighet. 



Hon flydde genast till Lattich, der 

 hon tog sin till fly kt i ett kloster. Men 

 Desgrais, skickades af polisen 'efter 

 henne. 



Forkladd till munk lyckades den 

 skicklige gensdarmers lojtnanten att 

 vinna intr&de i klostret och efter nagon 

 tids forlopp hade han redan bragt det 

 sa langt att han borjat en karlekshan- 

 del med den forfarliga markisinnan, 

 som misstankande ingenting ondt. slut- 

 ligen la't ofvertala sig att skanka den 

 forSlskade munken ett hemligt mote i 

 en ensam, straxt utanfor staden lig- 

 gande tradgard. Men hon var knappt 

 der ftirran hon sag sig omringad af 

 gensdarmer, Och (!<m eldige klosterbro- 

 dren f;rvandlad til; c't rattvisans verk- 



tyg. Han tvingade henne att stiga npp 

 i den utanfor tradgarden staende vag- 

 ne'n, som omgifven af vakt genast for 

 den genaste viigen mot Paris. 



Liksom Sainle Croix medhjelpare, 

 La Chaussee, fick afven markisinnan 

 de Brinvilliers ga tilh doden, hennes 

 kropp uppbrandes efter afrattningen af 

 bodeln och askan stroddes for vinden. 



Parisarne borjade ater att andas lugnt 

 nar andtligen det odjur, som sa lange 

 ostraffadt .riktat det hernliga mordvap- 

 net mot van och fiende, var undanrojdt. 

 Men snart erf or man att Sairrte Croix s 

 forskrackliga konst icke dott med hans 

 begge medbroltslingar. 



Likt ett osynligt spoke smog doden 

 annu fortfarande omkring i de fortro- 

 ligaste af slagtskap, karlek och vanskap, 

 bildade kretsar och grep sakert och 

 raskt sitt utsedda byte. Den som man 

 i dag sag stralande af helsa stapplade 

 i morgon blek och sjuk vid grafvens 

 bredd och lakarnes hela konst formad- 

 de ej att radda honom undan doden. 



i Rikedom, ett indragtigt embete en 

 vacker, kanske alltfor ungdomlig hustru 

 voro brott nog for att behofva frukta 

 det alltid vakaude lonnmordet. Det 

 gryminaste misstroende slet de heliga- 

 ste band. Mannen darrade for husfrun, 

 "fadren for sonen, system for brodern! 

 Ovidrorda stodo matratter och viner 

 pa de fester som den ene vannen gaf 

 den andre, och der hvarest Cordom lif 

 och gladje herrskat spejade nu vilda 

 blickar efter den forkladde mordaren. 

 Man sag familjefader sjelf inkopa lifs- 

 medel pa de mest aflagsna tiakteroch 

 med egna hander tillreda dem an i det 

 ena, an i det andra garkoket, fruk- 

 tande nagot lomskt forsat i det egna 

 hemmet. Och anda var ofta den liingst 

 drifria fprsigtighet forgafves! 



For att om mojligt satta en grans 

 for alia dessa grasligheter organiseradc 

 kungen en ny domstol, uteslutande be- 

 stamd tilt undersokandet och bestraf- 

 fandet af dessa hemliga brott. 

 " Denua doms^pl kallades *La Cham- 

 bre ardente;* den holl sina sessioner 

 ej langt 'ifran Bastiljen. -Dess president 

 var den bekante La Regnie. 



En langre tipl voro La Regnies ef-. 

 terspaningar. sa ifrigt de an bedrefvos, 



