251 



ryser fDr det bind som klibbar vid dem. 

 Utomdess var det nSgoting hemsktoch 

 olycksl&dande i master R( ties liela 

 upptradande och voic ban ej mtinslret 

 for en hederlig och .VfiltekafTtflrrt man 

 ekulle man veikligen kunna lio att han 

 kande till nagon farlig hemlighet. 

 Nog af, p& mig komma de dyibara 

 nipperna aldrig! 



Markisinnan pasted att det var att 

 drifva sarnvetsgrannheten for langt, men 

 dii froken de Scuderi frqgade henne pa 

 samvelet hur hon skulle handla sva- 

 rade hon: 



Jag skulle forr kasta hela hem- 

 ligheten i Seiaen a'n nagonsin bara den! 



Hela upptradet med master Rene 

 skildrade froken de Scuderi sedan i 

 nagra lustiga verser dcm hon den f6l- 

 jande aftonen vipplaste Tor kungen och 

 markisinnan. Hon framstallde deri med 

 sa lifliga fargcr den sjuttiotreariga guld- 

 smedsbruden af urgammal adel och hen- 

 ries tillbedjare att monarkeri skrattade 

 och hog! pistod att Boileau Despreux 

 funnit sin maslare, hvaraf foljden blef, 

 att froken de Scuderis poem genast an- 

 sags for det 'qvickaste soni riagonsin 

 blif'vit skrifvit. 



Flera manader forgingo da en dag 

 slumpen ville att froken de Scuderi for 

 ofver pont neuf i hertiginnan de Morif 

 pensiers glasvagn. Dessa slags akdon 

 voro da so, nymodiga att folket alltid 

 nj'fiket tra'ngdes omkring dem. Sd sked- 

 de afven nu, sa att hastarne maste g& 

 steg for steg. Pliitsligen horde froken 

 de Scuderi skymford och svordomar 

 och varseblef en ung dodsblek man 

 som medelst knj'tnafveslag och skuffar 

 forsokle att bana sig va'g genom folk- 

 massan, till^s han andtligcn uppnatt 

 hennes vagn. hvars dorr han hastigt 

 oppnade, Da detta var gjordi kastade 

 han ett href i froken de Scuderis kna 

 och forsvann pa samma salt som han 

 kommit. 



I samma ogonblick som den frem- 

 mande unge mannen visat sig vid vagns- 

 dorrn hade Martiniere, som iifven be- 

 fann pig i akdonet, utsfottj ett hogt 

 skri och afdanad fallit tillbaka mot 

 kuddama. Froken de Scuderi ha'llde 

 hela innelmllet i ein luklvattenflaska 

 ofver den afdanade, som fors^ efteren 



stnnds forlopp &ter slog upp c'iganer* 

 Hon omfattade kiampakligt matmodren 

 och slam made matt: 



I himlens namn hvad ville den 

 fruklansvaida menniskan? . . . Det var 

 ju samme en som om natlen bar till 

 er dtt hemlighetsfulla skrinet! 



Fitikcn de Scuderi lugnade tjena- 

 rinnan. bevisande henne att intef ondt 

 foretallit och att hufvudeaken var att 

 se hvad som stod i brefvet. Hon brot 

 det och laste: 



En stor olycka som ni kan afvanda 

 "hotar att storta mig i forderfvet. Jag 

 "besvar er, soni sonen sin mor, att un- 

 der nagon forevandning, hvilken som 

 "heist, bara halssmycket och armbanden 

 jttillbaka till master Kene. Ert hela va'l, 

 "ja ert lif, beror derpa. Har detta icke 

 nskett till i tifvermorgon inlranger jag 

 "i er boning och dodar mig midt for 

 "era ogon. 



Det sakra ar sade froken de 

 Scuderi efter slutad lasning alt om 

 den hemlighefsfulle unge mannen ock- 

 sa verkligen lillhor det afskyvarda rof- 

 varbandet sii vill han atmiastone mig 

 intet ondt. Orn han fatt trafiti inig om 

 natten da han sokte mig hade kanske 

 mangen mork sak hvarom jag nu knap- 

 past eger en aning blifvit mig klar! 



Huru som heist, vill jag aterlemna 

 smyckena, hvilka forekomma mig som 

 en ^olyckans talisman! 

 , ^rtedan den foljande dagen tankte fro- 

 ken de Scuderi begifva sig till guld- 

 srneden. Men det var som om hela 

 Paris just den mnrgonen sammansvurit 

 sig for att bestorma henne med verser 

 anekdoter och fSrelasningar. Knappt 

 hade La Chapelle upplast for henne 

 nagra scener tir ett sorgespel. hvarmed 

 han trodde sig licit och Lillet kunna 

 fordunkla Racine, (iirrn'n denne sjelf 

 intradde och genast slog honom till 

 marken, med nagra nya pafetiska ver- 

 ser. Pa delta vis gidc det hela for- 

 rniddagen. Efter Racine kom Bfiileau 

 och annu nagra andra af den tidtns 

 storsta ufmarktheter. 



Pa middagen niaste hon till herligin- 

 nan Monlansier och sa bltf b.soket 

 hos master Rene uppskjutet till den 

 andra da^en. 



