253 



Ungefar klockan tof pS natten hade 

 hon blifvit va'ckt af en eakta bultning 

 p& sin dorr och straxt derefter hort 

 Olivier i bonfallande rost besvarja hen- 

 ne att skynda in till fadren, emedan 

 ban lg for doden. Hon hade forskrackt 

 rueat upp och oppnat dorrn. Olivier 

 stod utanfor der blek, vanslalld ba- 

 dade i svett och hallande ett ljus i 

 handen. Han hade med vacklandesteg 

 foljt henne till verksladen. Der Idg 

 fadren med slocknad blick och ross- 

 lande brost. Forst da hon kaslat sig 

 6fver honom, hade hon varseblifvit att 

 hans skjorta var blodig. Olivier hade 

 derpS sakta skjutit undan henne och 

 forsokt alt forbinda e(t stort ear pa 

 hans brost. Emellertid hade fadren 

 nagot aterhemtat sig, rosslandet upp- 

 liorde och med sjalfull blick betrak- 

 tande henne och Olivier hade han laggt 

 deras hander i hvarandras och hardt 

 tryckt dem. Hon och Olivier folio da 

 genast pa knS vid gubbens lager. Han 

 hade vid denna syn hafligt salt upp 

 .sig i sangen, men straxt ater fallit till- 

 baka ulstotande en djnp suck. Nu ha- 

 de bada begynt att grata och jemra 

 sig. Olivier hade beiattat att masta- 

 ren, bvilken varit ule i ett a'rcnde, blif- 

 vit mb'rdad pa gatan i hans narvaro, 

 ty han hade varit med honom, och alt 

 han burit hem honom, icke anande hur 

 farligt saret var. Sa fort morgonen 

 inbrutit hade husfolket, hvilket nf skri- 

 kejn och snyftningarne forstatt alt ua"- 

 got ovanligt statt pa, riuat upp och 

 funnit henne hogt gralande framlorfa- 

 drens lik. En stund derefter hade 

 pensdarmerne anlandt och arresterat 

 Olivier som mordaren. 



Madelon ulbredde sig derefter vidt 

 och bredt o'fver sin alskade Oliviers 

 dygd, fromhet och trohot. Han hade 

 a'rat mSstartn com om han varit hans 

 far och denne hade tyckt hjerlligt om 

 honom, basla beviset derpa var att han, 



fdrr ha ansett det for ett bland verji af 

 den onde, a'n kunnat tro Olivier i slSnd 

 till ett dylikt oerhordt brott. 



Pa det hcigsta rtird af Madelons sorg 

 och mycket bojd for att anse den slac- 

 kars Olivier oskyldig, underrStlade fro- 

 ken de Scuderi sig nogare om forhal- 

 landena och" fann alt allt pa det stran- 

 gaste ofverensstamde med Madelons 

 berjiltelse. Bade husfolk och grannar 

 beromde pa det hogsfa Olivier, omta- 

 lande honom som ett monster af flit 

 och heder. ingen visste det ringaste 

 ondt om honom och a'nda hojde alia 

 pa axlarne da talet foil pa den ohygg- 

 Jiga mordgerningen och menade att der- 

 under lg nagouting obegripligt. 



Da Olivier blef stalld infiir la cham- 

 bre ardente nekade han enligt hvad 

 froken de Scuderi erfor, med den stor- 

 sta standaktighet och den renaste fri- 

 modighet att han begatt den mis?ger- 

 ning, hvarfor han var anklagad. Han 

 pastod att hans ma'slare i hans narva- 

 ro blifvit anfallen p& galan och ned- 

 slolt, att han burit hem honom och 

 att han en stund derefter aflidit. 



Allt detta ofverensstamde ocksa med 

 Madelons berattelse. 



Froken de Scuderi 1st oupphorligt 

 Madelon uppepa de mirista detaljer 

 vid den fiuktaosvarda ha'ndelsen. Hon 

 gjorde sig noga nnderratlad om nSgon- 

 sin en strid lorefallit mellan nria'staren 

 och den unge arbeiarcn och om Olivier 

 kanske hade ett halligt lynne, ty ofta 

 kan hettan forleda fifven den godmo- 

 digaste menniskan lill handlingar for 

 hvilka man sedan ej kan sla till svars. 

 Men den lilla Madelon talade sa en- 

 thusiastiskt om den lugna husliga lycka 

 hvaii de lefvat och hur lijerlligt alia 

 tre hallit af hvarandia alt froken de 

 Scuderi snart icke hj'sie den ringaste 

 misstanka mot den olycklige Olivier. 

 Hon fann alls intet rimligt skal som 

 kunnat forma hcnom till en handling, 



ojtkfadt Oliviers fattigdom valt honom* hvilken i alia hanstenden mast forstO- 



ra hela hanS lifs lycka. Fiillt ofver- 

 tygad om Oliviers oskuld fattade der- 

 fore froken de Seuderi det fasta beslu- 

 tet att radda honom, kosta hvad det 

 ville. 



Innan hon direkt vfinde sig till kun- 

 gen, fann hon det klukast att tala med 



till sin mag, emedan lian satte hans 

 redliga karakter och stora skicklighct 

 i yrket cfver alia likedomar. 



Allt detta beratlade Madelon med 

 upprord rost och slutade dermed att 

 ftfren om Olivier i hennes Jiarvaro stott 

 en dolk i hennes fare brost, ekulle hon 



