255 



doft stankande. Ofver hegge degamla 

 kom en outredd tingest uch fititaran. 

 Det var s< in < m de anat att nagot 

 grasligt fdrefallit. Sd fort morg< nen 

 inbrutit erforo de afven hvad sorn till- 

 dragit sig. 



Men afbrot ft 6 Sen de Scuderi 

 kan ni du lanka er elt enda ft r- 

 nuftigt skal hvarfor han kunnat begd 

 denna morksens.gerning? 



Han! svaiade La Regnie 

 Cardillac var icke fattig . . . hau egde 

 dyrbara stenar . . . 



Men allt delta skulle ju bans dot- 

 ter en gang fa och so in ni vet var 

 Olivier af Jadien bestarnd till heu- 

 nes man! 



Kanske fanns det annu nagra on- 

 dra som gjorde ansprak pa aifvet, Iivein 

 vet oni ieke Olivier uUort incrdet for 

 nagon annans lakning. 



For nagon annans rakning upp- 

 repade froken de Scuderi med mycktn 

 furvtining. 



- Ja, ja, min froken, Olivier ikulle 

 redan - lanet fi'r dettu ha utgjutit sitt 

 bind pa Greve ioiget, cm icke bans 

 brolt stcde i elt visst eammanhang ned 

 de luniligbetsrnlla inissgeiniiignnie sfm 

 sa lange "ppfjllt hela Paris mcd f'asa. 

 OHvier lillhor ganska sakert det ned- 

 ri.i a ruf'vaibundef. Gtnom honom skall 

 saU'dcs allt blifva u)p(nckt. Cardil- 

 lacs f-ar iir alldelts lika n;ed dcms<m 

 de nat'llga i'fF;en erliallit. Det ma'rk- 

 liias*e i allt delta a'r doc-k^ att sedan 

 Ol'vkrs biiktande alia moid upphurt. 

 Gaforna tiro cm ralten lika sa'kia srm 

 om dagen. Jag (inner al't delta vara 

 bivls ing! Hvem vet kanske ar Oli- 

 vier anf'Oiaren lor det afskyvai da ban- 

 del! ... Anriu vill ban ij lukanna. men 

 det gifs medcl att tvingabnnorn dtrlill! 



Oeb Madt-Ion ufropade froken 

 de SeufJeri Madelon, dtn rena. oskyl- 

 diga dufvan! 



Hub! infol! La Regue med ett- 

 gif'igt let ride bvcm giir oss'i bor- 

 gen for att i{-ke lion ar tmd i kom- 

 p!ot!cn. Hvad bryr bon ^ig : m fadiens. 

 mord. endast ii'skann giilla benires 

 tfirarl 



S'ore Gudf- hnr < ger ni hjei-fa 

 att yttia iiagt-t dyiikl? 



TSnk pd markisirman de Brin- 

 villers!... Ja, ju, <!et kmide allt en 

 vacktr dug ba'nda, att jag niaste ryeka 

 ifran er er Sky dd ling for att satta in 

 henne pa Conciergeiiel ! 



Fioken de Scuderi ryste vid dessa 

 griisliga misstankur. Det fb'refoll hen- 

 ne sorn cm det infor denne stiange 

 man ii-ke gals nagon trol.et, nwgon dygd, 

 lian synles speja anda in i sja'ens dju- 

 paste sebakles efier mord o< h blod. 



Hon reste sig. 



Var men-ski ig! var allt hvad hon 

 kunde fa ofver sina darraiide lappar. 



Men just som hon skulle stiga utfor 

 frappari, till hvilktn president* n artigt 

 foljt henne, for en sallsam lanke ge- 

 nom hennes bufvud. 



Skulle jag kunna fa se den olyck- 

 lige Olivier Bnisson? fragade hon baf- 

 tigt vandande sig. 



Presidenlen betraktade henne med 

 betaiiklig min, derelter log han pa sitt 

 vanliga vedersJy^gliga salt. 



Troligtvis -- sade ban vill ni, 

 mtra ftirlilaiide er pa dtn ime rosten 

 an' alia ytlre be vis, sjelf (^fvertyga er 

 om Oliviers sknld eller oskuld! Men 

 om ni icke skyr broftets dystra lill- 

 flyklsort, om ui icke tvtkar att se la- 

 sten A alia dess olika grader sa skall 

 Conciergeriels / por'ar gerna om tva 

 timmars Jorlopp sia oppna for er!... 

 Man skall visa er den man for hvars 

 ivde ni synes hysa ett'sa stort dqlta- 

 gande. 



Anland- till Conciergenet infordes frO- 

 k( n de S< uderi i ett Ptort ljust rum. 

 Ieke langt dejefttr hrrde lion rasslet 

 af kedjor. 



Det v<;r Olivier Bru?son som infor- 

 dc s. M< n fioken de Seudiri bade 

 kimppt kastat en blick pa honom forr- 

 an Ix'n pjink af(!anad till marken. Dd 

 hon aterkotn till pans var O'ivier f6r- 

 svannen. H; n 1 egarde med ba'fiighet 



It blifva fi'ird tiil sin vagn, hon visste 

 hnr fort hon skulle kon ma fian delta 

 lasteiis bem. 



Hon bade i fangen igenka'nt samme 

 unge man som kastat brt'fvet i bennes 

 kna pa Pont ntaf o< h som en lid der 

 fi'init burit till henne det olyck.^aliga 

 juvelskrinet. 



