285 



stig strax till hast och res genaste land- 

 vageu : ty J kommer da fortare an till 

 sjob ! Tag med er hvem J behagar, 

 tag hundratusen ducater och stadna 

 icke, forra'n J ar i Venedig! Och, om 

 ban a'nnu lefver, sa for honom med er 

 hit!" Hafi^la't derfore genast blasa i 

 trumpet, steg till hast med tjugo fol- 

 jeslagare, tog tillrackligt penningar med 

 sig och stallde kosan till Venedig. 



Nu haude, att, na'r forfallotiden var 

 inne, lat juden fangsla messere An- 

 saldo och ville taga ett skalpund kott 

 af bans kropp; bvadan denne bad ho- 

 nom, att ban tacktes uppskjuta bans 

 dod nagra dagar, pa det ban atmin- 

 stone matte fa se sin Giannetto, om 

 ban komme. Juden sade: Jag vill 

 gerna bevilja er bon om uppskof ; men, 

 om ban ocksa komme hundra ganger, 

 ar det mitt f'asta beslut alt ska'ra ut 

 ett skalpund kott af er kropp, som 

 brefven saga." Messere Ansaldo sva- 

 rade, att ban vore harmed tillfreds. 

 Hela Venedig talade om denna ha'n- 

 delse: alia kande omkan harofver, och 

 manga kopman forenade sig for att be- 

 t la skulden. Men juden ville icke 

 inga harpa, utan ville tvartom bega 

 detta mord for att kunna saga, det ban 

 bragt om lifvet den storste kopman i 

 hela Christenheten. 



Nu intraffade, att, medan messere 

 Giannetto med all skyndsamhet reste 

 dit, bans fru hastigt begaf sig pa farde 

 efter, forkladd som rattslard och attoljd 

 af tva tjenare. Da messer Giannetto 

 anlandt till Venedig, gick ban till ju- 

 den, omfamnade messere Ansaldo med 

 mycken gladje och sade derpa at ju- 

 den, att ban ville gifva honom bans 

 penningar, ja, sa mycket ban sjelfon- 

 skade. Juden svarade, att ban ej ville 

 hafva dem, efter ban icke fatt dem i 

 ratt tid, utan ville taga skalpundet kott. 

 Ha'rom uppstod nu stor tvist, och en 

 hvar gaf juden oratt. Men i betraktan- 

 de deraf, att i Venedig ratten gallde 

 framfor allt, och att juden hade full- 

 komligt och i laga form grundade an- 

 sprak, yagade ingen motsaga honom 

 annat an med boner. Derfore kommo 

 alia Veuedigs kopman dit att bedja 

 juden; men ban var mer hardnackad 

 fin nSgonsin. Messer Giannetto bjo"d 



honom nu tjugotusen ducater, men ban 

 andrade sig ej; derpa gick ban till 

 trettio, vidare till f} 7 ratio och sedan 

 till femtiotusen; och salunda okade 

 ban pa anda till hundratusen ducater. 

 Slutligen sade juden: "Vet du hvad? 

 Om du ock gafve mig flera ducater, 

 an hela denna stad Sr vard, skullejag 

 icke mottaga dem i betalning. Tvart- 

 om vill jag gora, hvad mina bref sa"ga. 



Medan tvisten salunda varade, se, 

 da ankom till Venedig damen, kladd 

 som doniare, och steg af vid ett her- 

 berge. Varden fragade den ene af hen- 

 nes tjenare: "Hvem ar denne hoge her- 

 re? Tjei;aren, som redan af damen 

 underrattats om, hvad ban borde saga, 

 nar ban tillspordes om henne, svarade: 

 "Det ar en rattslard adelsman, som 

 kommer fran sina studier i Bologna, 

 och atervander hem." Da varden for- 

 nam detta. bevisade ban honom myc- 

 ken heder; och, dd domaren satt till 

 bords, fragade ban varden: "Huru sty- 

 res er stad?" Varden svarade: "Mes- 

 sere, man styr bar alltfor rattvist." 

 Huru da?n sade domaren. Varden 

 svarade: Det vill jag fb'rklara er, mes- 

 sere. Det kom hit fran Florens en ung 

 man, vid namn Giannetto, och begaf 

 sig till en sin gudfar, som heter mes- 

 sere Ansaldo. Han var sa artig och 

 hofvisk, att bade man och darner h3r 

 i staden voro honom tillgifna, ja, al- 

 drig bar hit anlandt nagon, som varit 

 sa behaglig som ban. Nu utrustade 

 bans namnde gudfader tre serskilda 

 ganger at honom tre skepp af stcirsta 

 va'rde : men hvar gang hade ban olyc- 

 ka med dem, sa att ban saknade pen- 

 ningar till det sietas utrustning Der- 

 fore lanade denne messere Ansaldo 

 tiotusen ducater af en jude med det 

 beting, att, om han ej hade aterbetalt 

 honom dem till Sanct Johannis i na'st- 

 kommande Juni. skulle juden fa taga 

 ett skalpund kott ur bans kropp fran 

 hvad stalle han ville. Nu bar den 

 valsignade unge mannen atervandt och 

 erbjudit honom hundratusen ducater 

 som ersattning for de tiotusen; men 

 den illistige juden vill det icke. Alia 

 redelige man bar i staden hafva varit 

 hos honom for att med boner s oka be- 

 veka honom; men det hjelper icke. 



