291 



Ensam! ja, hon ville gaensam; den- 

 na tanke trostade henne. Hennes sko- 

 na anletsdrag antogo ett sublimare ut- 

 tryck. ingifvelsens eld i hennes ogon, 

 hela hennes utseende tycktes roja en 

 fifverjordisk kallelse. Men annu hade 

 naturen ej helt och h&llet uppgifvit 

 sina rattigheter: en iskyla narmade sig 

 hennes hjerta, om ocksa blott pa via- 

 sa ogonblick. Lifvet ar saljuftiung- 

 domens dagar, att ingen vid hennes 

 alder kan uppoffra det utan att rysa. 

 Huru Charlotte tillbragte natten hum 

 hon stridde med sitt hjertas kanslor 

 och den medfodda fruktan for doden, 

 kan jag ej saga. Pa hennes rum fann 

 man flera till det mesta uppbranda 

 papper, och pa" ett, som elden skonat, 

 lastes nagra omma rader, hvilkas fore- 

 m&l var hon sjelf. 



Charlotte Corday hade skickat en 

 biljett af foljande innehall till Marat: 

 "Jag kommer nyss ft an Caen. Af'ka'r- 

 lek till ert fadernesland maste ni be- 

 reda er pa, att afhora en berattelse 

 om de planer, som der blifvit upp- 

 gjorda. Jag afbidar ert svar. Som 

 denna biljett blef obesvarad, skref hon 

 en annan, som hon beslot, att sjelf af- 

 lemna. Hon gomde, den i barmen, och 

 der bredvid en dolk. Det var sondags- 

 morgonen, den 13 juni 1793, hon gick 

 till Marat's 1ms, Hon fick ej foretra- 

 de, likval tillsagelse att aterkomma 

 mot aftonen. Detta drojsmal under- 

 kastade hon sig. utan invandning. Hvil- 

 ka kanslor under tiden an ma ha ska- 

 kat hennes inre, hennes yttre syntes 

 lugnt och orubbadt; ingen blick, intet 

 steg, infet ord rojde otalighet eller o- 

 beslutsamhet. Hon hade fast beslutat, 

 att befria sitl iadernesland och do. Oui 

 aftonen, da hon ater gick till Marat, 

 var hennes ansigle gladt. och ingen- 

 ting i hernes vasende furraddf, att hon 

 var sinnad, att spela i'D qviunlig Bru- 

 tus eller rattare Cuttius Henm s gang 

 var jemn och saker, och da hon in- 

 tradde i odjurets hala, blickade hon 

 omkring sig, for att se, om der fans 

 nagot som kunde ligga hennes foie- 

 hafvande i vagen. Ingenting undfoll 

 hennes forskande blickar. Hos Marat 

 var blott en gammal tjensteqvinna; ban 

 befallte denua, att lemna honom en- 



sam med den fra'mmande ; hon lydde, 

 och Charlotte gick den fruktan sva'rde 

 mannen narmare. Sittande i ett bad, 

 med sitt vederstyggliga ansigte vandt 

 mot en dorr i andra andan af rummet, 

 med hogra handen ofvan vattnet, skref 

 Marat vid en traklaff, pa hvilken fun- 

 nos ett pappersark och skriftyg; utan 

 att vanda sig om, bad han Charlotte 

 vanta ett Cgonblick. Hon stod utmed 

 badkaret, och foljde med sina 6gon 

 penndragen pa papperet, hvarur han 

 sakta laste for sig sjelf. Derefter slu- 

 tade han att skrifva, och sag pa Char- 

 lotte. Ett forfarligt smaleende atfolj- 

 de denna blick. Men hon utha'idade 

 den, och Marat ingaf henne, oaktadt 

 sitt vedervardiga utseende, ingen for- 

 skrackelse; hon besvarade till och rned 

 det smaleende. hvarmed han beva'rdi- 

 gat henne, och hennes lappar oppna- 

 de sig blott, for att saga honom ett 

 smicker. Medborgare sade flic- 

 kan "jag bar mycket langtat att fS 

 se er, och det har forundrat mig, att 

 en man, sa ryktbar for sin fosterlands- 

 karlek, kunnat lata mig sa lange van- 

 ta pa audiens, hvarom jag anhallit i 

 republikens namn, och for att betryg- 

 ga hennes sakerhet. 



"Medborgarinna evarade han 

 det gor Marat mycket ondt; hade jag 

 kunnat ta'nka mig, att finna er sadan, 

 ni nu framstaller er for mig, da skul- 

 le jag ha bedt om audiens hos er; men 

 jag ar sa ofverhopad och plagad af 

 besok, dem jag ar nodsakad att mot- 

 taga, for att ej sa'tta min popularitet 

 pa spel. -7- Sag mig, hvad ni begar? 

 Tala oppet, er kan Marat ingenting 

 vagra.n 



^Medborgare! har ni fatt min bil- 

 jett ?n 



Ack, det ar santl nu mins jag an- 

 ledningeu till besoket. Hvad kan ni 

 saga mig om komplotten iCaen?hvil- 

 ka handliugar fordra hamd? Hvilken. 

 ar deu otrogne alskaren? Ni vill, att 

 ban lor sin troloshet skall plikta pa 

 schavotten? Han ffirtjenar det i san- 

 ning. Marat fir folTcets oga, och detta 

 oga kan upptacka dess fiender i deras 

 hemligaste kryphal. Skona medbor- 

 garinna! om jag lyssnar till er 

 livarnvd tanker ni beliina mi 



