315 



att mark en svigtar under bans fotter, 

 Mnen det Sr forsent att vanda om, ban 

 maste fratnat, framat tills han stupar. 

 Med saknad ser han tillbaka till de 

 dagar af gladje, da han lugnt infor sitt 

 eget samvete, lugn infor historien, 81- 

 skade sitt eget folk och alskades af 

 det tillbaka, sa varmt, sa hangifvet soui 

 ingen svensk konung det iinnu varit. 

 Han kampade da endast for att g(">ra 

 det lyekligt, mi lat han f'olket bloda- 

 for att tillfredssfalla sin falanga, nu 

 <gick hela bans diklan och traktan der- 

 pa ut, att skaffa sig an rneramaktoch 

 reglera sina finanser, ej for folkets 

 -sknld, utan for att ega mojlighet att 

 som en raket flyga upp i historien. 

 'Han borjade sin bana med att vara en 

 stridsman for folkets ara, han slntade 

 den med att lata folket vara ett medel 

 -for sin. 



Forsat smyger kring den sanguiniske 

 fursten, och hvarje steg han numera 

 lager maste framkalla en fieiide. Adeln 

 hatar honom djupt, ty han har berof- 

 vat den afven sista sky m ten af makt 

 och detta stand, som forr var konun- 

 gen, kan ej lida detta utan grarnelse. 

 Den ene af dess soner efter dtn andre 

 trader cippet pa opposifionens sida, och 

 den ring som omgir Gnstaf blir allt 

 irangre och trangre och det var just 

 af dem som han ofverhopat med val- 

 gerningar, s^m han slutligen sknlle bli 

 iorradd. Enskildt hat sallar sig till 

 den allmanna standsgramelsen och des- 

 sa samnianlagda elementer knyta den 

 snara i hvilken Gustaf III slutligen 

 .fastnar. 



: En intressant omslandighet tillkom- 

 mer aunn. ' Den franska revolutionen 

 har predikat sina grasliga laror och 

 dessa hafva afven, om ocksa mera ppar- 

 gamt, vunnit in.* teg i den hf'iga norden. 

 .Dessa skrallande frihelsrop hafva ska- 

 kat manget fordom lojailt sinne och 

 upptandt furstehat. i de hjernnr som 

 forr ej kunnat dromma om nagot sa- 

 dant. Till det egentliga folket hunno 

 dessa laror egentligen ej, men en bor- 

 digare jordman funno de hos adeln, 

 som uppfostrad af Voltaire och Ency- 

 klopodisterna la'tfeligen kunde assimi- 

 lera med sig den vidare ntvecklingen 

 af sin egen bildning. Man borjade af- 



ven i Sverige skrikapa frihet ocb jemn- 

 likhet, men en jemnlikhet bygd pa a- 

 delns absoluta prioritet och en frihet, 

 hvars vasende skulle ligga deri, att 

 kungens rnakt inskranktes och rege- 

 ringsmyndigheten delades pa adelus 

 hander. De karakterer som hafva att 

 uppbara denna blandning vilja vi nedan- 

 for skarskada och alervanda till bfustaf. 



Sasom vi narnnde forsiggar handelsen 

 under det sista aret af Grustaf IILs lif. 

 Han vet, att han star pa en brant och 

 att hau hvarje ogonblick ar i tara att 

 storta ner. Hau anar att minor a'ro 

 grafda under thronen och med bafvan 

 i hjertat ser han den entusiasm som 

 fraiKska revolutionen uppvacker ofver- 

 allt. Han vill upptiada sast)m r<ya- 

 lismens segrande forsvarare. och htin 

 vill utrota den revolutionara andan * 

 fran dess innersta grund och han kla- 

 der sig i harnesk for att ater uppstaila 

 Ludvig XVl:s ram lade thron. liuru 

 kitilaude a'r det ej for bans fafanga, 

 att en gang sum st-grare iniranga j i j a- 

 ris och der lata uppfiira "Gustat Ad Ifs 

 adelmod". Evad betyder det val om 

 han for detta andamal maste u'lomma 

 sitt rikes sista krafier, och orn ban 

 maste utarma sift folk, blott han for 

 detta pris k;tn skapa sig di t namn han 

 mest efterstrafvade af alia, haifurarens. 



I spetsen for det oppositionsjtarti som 

 gjort till sin uppgift aft i allt S'>ka 

 motaibeta Qns'afs tyranniska planer, 

 och sasom ledare af dt-ss hemliga va!- 

 fardsutskott, for hvars nidiugsdad liu- 

 staf slutligen full eft oiF.T, star den 

 diplomaiiske generalen PLcliliu. HMII 

 ar hfir baitre tecknad an i .Miners dram, 

 ty da han i derma ungefar framsfiir 

 sasom en abs'rakt. princip, sa varsnar 

 man ater i Kullbcrgs arbetc afven inen- 

 niskan. Hela bans dikfan gar ut pa 

 att si'ika afersta'lla frilu-tstidi ns gyllne 

 dagar, gak samrna. for hvad pris. ncli 

 bans sjal ryscr ej att for delta anda- 

 mal genoin lonffrnord lafa rodja konun- 

 gen ur vagen. Listig vet han alt be- 

 gagna sig af ungdomens svindlande 

 passioner och att starkt binda maskorna 

 pa det n&t som skulle fana (iiisfaf III. 

 Man vet att han ar sjalen i den fi ndf- 

 liga ligan, men aid rig kan han erfap- 

 pas; konseqv ent och derjemtealog, va 



