215 



nit han ej kan ingifva fo'rtroende at 

 sjuka, da han ar nng. frisk och .... 

 artist detta en lakare omojHgl. 



Jag na'inde bans far. Honom ser 

 han sal Ian ; ty fadren bebor Passy bade 

 vinter ooh sonunar, jemte tvenne gam- 

 la hushullerskor, soin am. mycket upp- 

 iriiirksiimma emot. gubben och deriore 

 gansku farliga i deiina enslighet. Sorien 

 har lange kampat etnot denkold, som 

 hans far alltid visat honom, och har 

 slutligcn, ehuru ined smtirta, fait lof 

 att taga sitt parti. Sin mor fcJrlorade 

 han i .in spiida barndorn fijr 25 ar se- 

 dan. Ende sonen af erf rik far, vet 

 han lill och med genom honom sjelf, 

 att han en gang ska! I blifva rik, ooh 

 det ar saledes med ott visst iilosofiskt 

 lugn. som han emotfager sina fasjuk- 

 besok, trostande sig tned att vara frisk, 

 att tj oroas om naiterna och isj r n- 

 nerhet med utsigten af en fyratiotusen 

 francs ra'uta. 



Sa stodo sakerna, da en gammal 

 herre dor vid samrna gala och Itmuur 

 efter sig en dyrbar losegendom, som 

 utbjudcs till fftrs&ljniftg. V. M. instal- 

 ler sig dei . far so en garnrnal byra af 

 utmarkt arb.ete, hvisrs inredning beha- 

 gar honom; by ran var af rosfiitrii med 

 inliiggningar af flora dyrbara tradslag. 

 Han ki)])er den for J2o francs ocli ly- 

 ter sta'lia den mi sin sa'ngkamimire. 

 Hogst be'iiten med sitt kop, vantar han 

 med ogonen filstade, ej utan ,vaibehag, 

 pa det med rutor, lofvork oeh rosctter 

 inlagda arbetet, att nagon alskviird 

 granne matte fa hufviidvark, for att da 

 i stiillet fur medikami-nfrr fa foreskrif- 

 va bonne att besoka .-ji bal sasom ett 

 liimpligt inedel att skingra det onda. 

 Efter ett par timmars belraktande af 

 den kcnslrika mobeln. marker ban, att 

 karnisen, som iippbtir marmorskifvan, 

 ar lioure an den borde vara. i ioriml- 

 lande lill frisenr lian nndersoker noga- 

 re, insiickcr en p])per.?knif i en fog- 

 ning, oeh smart framgiidcr till bans 

 forvaning kanten af en liten lada. Ge- 

 nom stark are patryckning utspringcr 

 den hel och hallen och blottar nu sin 

 tillvaro --en hemlighet for auktions- 

 kommissarie'vne. 



"V. M. sanker nyfiken sina blickar 

 deri och PIT en sfnr p= ! - of "r''r <-!. ;"i ! - 



akinn, tillshiten med snui hakar afsiii- 

 ver. Han oppnar asken ocii fiiiner: 



Ett par sma skor af Ivvitt f-;ijen, 

 knappt nyttjade. 



En stqr nyckel af jern. 



Ett miniatur-portra'tt af en verklig 

 skonhet. 



Hvad skulle han gura med dettu 

 fyrid? Portrattet ensamt var af stort 

 varde. Pet forestallde ett fruntimtner 

 med dragt ocli harkladsel i dt-n smak, 

 som var pa modet 1825. Detta tirtal 

 var dessutom tecknat med black a en 

 liten bla papperslapp, som var klistrad 

 pa baksidan af porlratfet. 



Kors! mitt fodelstiur! sager yng- 

 lingen, beundrande den skona afbilden. 

 Dagen deipa sokt-r han upp auktions- 

 kommissarien och berifttar honom. han- 

 delsen. Denne siiger honom, att deii 

 dode var en garnmal ungkarl. som en- 

 dast hade nagra ari'vingar pu landel. 

 oeh radde houom att anse fyndet inbe- 

 gr^pet uti priset for mobeln. V. M. . lat 

 gora en ram till portrattet. upphangde 

 det invid spcgeln pa kaminen och fort- 

 satte att betrakta detsamma med ett 

 ljuft oeh oemotstandligtnoje. Veckor, 

 manader forfloto. och ingen dag for- 

 gick, som han ej aterkom till portrat- 

 te(, drommande. bebevrskad ocli dra- 

 gen af en magnetisk kraft till denna 

 bi'.d, bvars blickar, foljde honom of'vcr- 

 allt i rummet... Han ta'nkte redan pa 

 att anstalja fdrekningar bos de perso- 

 ner, som kaiit den dode,. for att kom- 

 ma ]>a sparen af den hemlighet, som 

 var ia'stad vid det skona^portrattet, da 

 hans far, som knappt tre ganger om 

 aret satte sin fot i Paris, komnttgora 

 honorh ett besok. Detta var for om- 

 kring en manad sedan. 



Fadern, som med lifligaste hjertlig- 

 liet emottngs. sa'tter sig ned vid kami- 

 * nen. varmer si.g, slriicker sig. skadar 

 omkrlng sig ocli ser portrattet... !ik~ 

 s(jm lyflsid af en fja'der, reser han sig 

 upp. utslo'er eft rop . . . oeh uterfaller 

 forvirrad och upprord uti k arms to! en. 



Min far!... hvad fivttas or, min 

 far? ntropar den imgc niaunen for- 

 skraekt. 



Delta porlritUl Hvarifran har du 

 fait detta portrait? si'iger gubber. sLam- 



