Andra Upplagan. 



NYTT 



1861. 



Utkoinmer miiist 4 ganger i iriauaden. Prcnumerationspris fOr hela argSngen 3 R:dr R:ait 



eller 2i> 6re i manaden. 



II. b. 

 Merer, aret 1789. 



Forts, fr. foreg. riummer. 



Fjerde Aklen. Hos fru Schroder- 

 heiin. Schroderheim star lyssnande vid 

 sin liustrus dorr. JUen arma. stolia qvin- 

 nan liar insjuknat hastigt i foljd af hen- 

 ncs mans bardhet, och hon svafvar 

 mellan lif ooh dod. Sjukvakterskan 

 ntkommer, hon sager fru S. vara sa 

 dalig, att hon maste skicka efter kyr- 

 koherden Flodin. S. bereder sig alt 

 ga in till sin fru, men motes at Iroken 

 De Geer, som besannar sjukvakterskans 

 ord, att Frun endast genorn ettuuder- 

 verk kan raddas. Fru S. utkommer, 

 svag ooh blek, och haller sig fast vid 

 dGrrjposten. ICflcr cu mraiiis Iivilabo- 

 jer hon sig ner ofver S:s hufvud och 

 kysser det. "Min stackars, sfackars 

 Elis. Du lider for rnin skull." Hon 

 blir alltmera svag och ka'nner att doden 

 nalkas: frihet, hvarefter jag under he- 

 la mitt lif forgafves torstat a'ndtli- 

 gen kanner jag din andedragt flakta 

 Ofver mina kinder. Blott ett jordiskt 

 bekvmmer faster mig Snuu vid lifvet. 

 Hvad skall blifva afden lilla varn- 

 losa, af ditt barn, Elis?" Hon fattar 

 Auroras och S:s ha'nder och detar 

 elut. "Sa, ja sa vill jag do och sa aler- 

 se er i andeverldens republik." Ko- 

 nungen intrader; "det a'r jag, din ko- 

 nung, din van, som vill ho'ra huru det 

 nu for tidcn a'r med dig; Hurmardin 

 hustru? Schroderheim: "Sire! Ni Sr 

 inin konung och min van det 

 &r eant! Hur jag mar? Ha'r ligger min 

 husfru -- dod och det a'r vart verk 

 Sire!" Konungen: "Ah! Ar din Slsk- 

 vSrda Charlotle d5 :1? Jag beklagar sor- 

 gen, min stackars Elis och befriar dig 



tills efter begrafningen fran din tjenst- 

 gb'ring. Adieu, a bientot cher ami (i 

 det ban gar, for sig). Je naime pas 

 les scenes larmoy antes.* Scenfora'n- 

 dring. Hos Fersen. De Geer anmalee. 

 Han redogor for den just befriade Fer- 

 sen om Forenings- och Sakerhefs-ak- 

 ten ocli lorlaijer, ail Aujamofu'cerar- 

 nes dodsdom ar uadertecknad och far- 

 dig till verkstallighet samma dag. 

 Sedan Fersen ater blifvit ensam, intra- 

 der Ankarstrom och redogor i fortackta 

 ord om sin hemska afsigt. Fersen a- 

 horer honom rned ade! afsky. Scen- 

 forandring. Pa sioltei. Konungen koin- 

 mer ur sitt kabinett, lasande adelns 

 protest inert Forer.iKgs- och Sakerhets- 

 akten. *Vraiment; ett aktningsbjudan- 

 de fastan ofruktsamt motst&nd. Detar 



v *~" *D 



vederpart! Se der en dikt af Leo- 

 pold, lat se hvad den innehaller (laser 

 och kastar sedan papperet vardslost 

 bort). Ett rad att benada Anjala-for- 

 bunde<s officerare. Monsieur Leopold 

 est fou. Dessa herrar poeter lara sig 

 aldrig begripa, att de blott finnas tip. 

 for mitt tidstordrif, och icke som mina 

 radgifvare. Den dagen jag gjorde 

 frtrsta steget pa olaglighetcns och vald- 

 samhetens bana, betraktade jag och 

 kanske icke med oratt for den olyck- 

 saligaste i mitt lif. Nu en g^ng ett 

 godt sfycke pa denna strat a'r intet 

 atervSndande ta'nkbart, a'fven en dum- 

 het fSr man icke gora till hiilften. En 

 avant. Under en 1id, da Europas ko- 

 nungar darra pa sina throner for re- 

 volulionsspoket, som utgar fran Frank- 

 rike, vill jag gifva ett Ij'sande exempel 

 pd en monark, som icke allenast ger 

 efter for folkets demokratiska syften, 

 utan Sfven kring^kansar och befaster 

 sin thron for everldliga tider, och dea- 



