224 



het, att den foga eftergaf den Atheni- 

 ensiska. Han var lika stark 'i det 

 komiska, sorn i det tragiska, och gjorde 

 dessutom de mest komiska nachspel i 

 verlden, i hvilka ban sa lyckligt paro- 

 dierade sina egna stycken, att man, 

 efter Abderiternas siigen, kunde skratta 

 sig puckelryggig derat. Enligt deras 

 omdome, forenade ban afven i sina 

 arbeten ^Eschyli sublima och magtiga 

 inbillningskraft med Euripidis renade 

 sprak och omhet i kanslan; afven som 

 han i sina lustspel pa en gang visade 

 Aristophanis komiska lynne och bittra 

 skamt, samt Agathons fina smak och 

 elegance. Den behandighet, hvarmed 

 han arbetade, var den egenskap, b'fver 

 hvilken han var stoltast. Hvarje ma- 

 nad hade han en tragedi fardig, och 

 pa kopet en liten farce. Min basta 

 komedi," sade han, har ejkostatmig 

 mer an 14 dar, och likval racker dess 

 representation visst i 4, om icke 5 dryga 

 timmar." 



v Na, da vare himlen oss nadig!" 

 tankte Democritus. 



Nu skockade Abderiterne sig Iran 

 alia sidor kring denne philosoph, for 

 att hora h'ans raening om deras thea- 

 ter: och sa ogerna han med dem inlat 

 sig i ordvexling orn deras goda smak, 

 sa kunde han dock icke forma sig, att 

 smickra dem, nar de nodgade houom, 

 att gifva sitt omdome. 



^Hura behagar Er denne nya tra- 

 gedi'?" fragade de en gang. 



"Amnet ar lyckligt valdt," blef 

 svaret, "och det hade afven varit svart, 

 for hvilken forfattare som heist, att 

 alldeles i grund skamma bort det. 



Fann ni den ickemycket rorande?" 



"Ett stycke kan vara ganska ro- 

 rande pa sina stallen, och anda vara 

 ett ganska uselt stycke," sade Demo- 

 crit. ^Jag kiinner en bildhuggare i 

 Sicyon, som. har den galenskapen, att 

 e'ndast forfardiga venusbilder. Desse 

 alia se ut som arliga bondflickor, men 

 de ha de aldravackraste ben i verlden. 

 Helahemligheten ligger deruti, att konst- 

 naren tar model af sin hustru, som till 

 all lycka har vackra ben. Sa kan det 

 afven lyckas den samste forfattare, att 

 komma fram med ett roraiide stalle, 



om det till exempel hander, att han. ar 

 kar, att han forlorat en van, med ett 

 ord, att han ar i en belagenhet afkan- 

 sla, ,som gor att han latt kan satta sig 

 i den persons stalle, hvilken han la- 

 ter tala. 



"Ni finner saledes ej den Hecuba 

 fortrafflig, som var Hyperbolus skrif-, 

 vit?" 



Forts. 



Epii?ramni(T. 



27. Ordforklaring. 



Ordet karing, hvad kommer det af? Det har 

 Ihre forklarat. 



Kar for ingen det ar. Skulle den skalken ha 



riitt? 



28. Talanger. 



Flickans talanger. hvad aro de -val? blott band 



utaf blommor, 

 Amor att fanga, och snarjd blir han ock ofta 



deri. 

 Hymen dock hellre ett band af hnsliga dyg- 



dern-is artn's 



Alskar. och hellre en art torkad han ser. an 

 en ros. 



GrafstrSm. 



Prisuppgifter 



Cliarad N:r 27. 



Mitt forsta firms i hvarje bok 



Och pa hvart pappf-r. som ar skrifvet. 



Mitt andra bade dtini och klok 



Blir, da han lenmar detta lifvet. 



En ngn mitt treclje vara bor. 



Mitt hela nti tycken gor. 



Att uiycket, som synts ringa vara, 



Gar med bland tingens stora skara. 



fiata N:r 27- 



Ett ogonblick blott ar mitt lefnadslopp, 



Likval kan mycket jag forstora, 



Ty verk som under aratal forts opp 



Kan jag totalt tillintetgora. 



Men nagot bnller jag ej af mig gor, 



Jag hors ej storma eller rasa; 



En s,on jag likval har den honom Lor, 



Uppt'ylls af bafvan ech af fasa. 



Pri s : 



* En vacker gravyr. 

 LQsningar emottagas till d. 15 S^pt. d. i. 

 Prislottiiingen eger ram d. 25 Sept. Jcl. 12. 



STOCKHOLM, TRYCKT HOS J. 4 A. RIIS, 1860. 



