296 



ban: "Mina herrar! J beundren icke 

 arbetet sasom det fortjenar; tag hit en 

 svamp, ty jag marker att damm och 

 smuts n&got forsvagat fSrgernas glans." 

 Lorden fick en svamp och borjade 

 tvatta. Till alias hapnad framstack nu 

 den helige Gregorii hufvud; a"nnu ett 

 tag, och de honoin omgifvande englar- 

 ne visade sig; annu ett, och hela den 

 prfiktiga tatlan var synlig. Den ar 

 nu kronan i markis Stafford's dyrbara 

 eamling. 



Anekdoter. 



En vinhandlarea sista vilja. FQr 

 n&gon tid tillbaka dog en vinhandlare 

 i Clermont vid namn Lavisse, i hvars 

 efterlemnade testamente la'cstes foljande: 

 Jag onskar, vill Och fordrar, att alia, 

 som komma att ledsaga mig till mitt 

 sista hvilorum, stadna utanfor Mar- 

 chands kaffehus, der en bland dem 

 trader fram, ropar mig vid namn tre 

 g&nger, och bultar p& kistan, for att 

 utrona, om jag a'nnu &r vid lif. Sva- 

 rar jag icke, da kan man taga for gif- 

 ret, att jag verkligen ar dod, Sedan 

 g&r man in till Marchand och dricker 

 100 buteljer vin ftir min rakning. Ef- 

 ter begrafningen gar man samt och 

 synnerligen hem i mitt hus och dricker 

 sa manga buteljer, som torsten kan 

 tarfva : dock ml borjan ske med n:o 

 20, och si. fortsattningen, efter hand, 

 till och med n:o 120. Etiketterna bar 

 jag sjelf satt pa buteljerna, och man 

 gor klpkt, om man staller denna min 

 foreskrift sig till efterrattelse.n 



Rich. Denne ryktbare londoneke ar- 

 lekin tog sig, en afton efter spektak- 

 lets slut, en hyrvagn, och befallte ku- 

 sken kora till kallaren Solen. I samma 

 Ogonblick kusken skulle halla, markte 

 Rich, att ett fonster pa Solen stod op- 

 pet, och bums var han inne i rummet. 

 Kusken steg af, oppnade dorren och 

 blef temligen flat, da han fann vagnen 

 torn. Sedan han vederborligen svurit 

 6fver bedragaren. satte han sig ater 

 upp och vande, fOr att kora sin vfig. 

 D& vagnen ater kom forbi fonstret, pas- 

 gade Rich p& tempo, och bums satt 

 han i vagnen igen. Nu ropade han 



med full hals at kusken, att han kort 

 fSrbi porten, der han bordt hdlla. Ater- 

 igen va'nder kusken, och haller utan- 

 for porten. Rich stiger ut ochgra'lar; 

 derpa drar han upp sin bors; men ku- 

 sken skjuter ifran sig betalningen och 

 sager: "Nej, nej, >behall dina pengar, 

 herr djefvul! Du vill fresta mig; men 

 jag kanner dig nog." Och s& piskan 

 pa hastarne! 



Engelske buktalaren Carmichael 

 motte en dag pd gatan en hustru, som 

 bar ett litet barn pa armen; han gaf 

 eig i sprak med henne och fragade, 

 om det kunde tala. Kan ni fraga s& 

 rasande?" svarade hustrun "tyc- 

 ker ni, att ett fern manaders barn kan 

 tala?" For en sadan muntergok, som 

 Carmichael, var tillfallet godt och 

 i ogonblicket hordes en rost, ljuf som 

 Paganinis smektoner: Du ljuger mam- 

 ma. Nog vet du, att jag kan tala. 

 Akta dig bara, att jag inte talar om 

 for pappa, att du har supit bra'nnvin.* 

 Qvinnan stod i borjan liksom rord af 

 Sskan, Sedan skrek hon: Gud vare 

 oss nadig! det ar en hexmastare!" och 

 tog till fStterna. 



Prisuppgifter. 



Charad N:o 36. 



Mitt forsta man uti en kjortel flnnet 

 Och i en storre sanggardin, jemval. 

 Mitt andra, som i sjelfva solen brinner, 

 Ar, i materien, menskans hegsta val. 

 Men, vid mitt helas harjning allt forsvinner, 

 Som frojdat nyss vart oga och var sj51. 



N:r 36. 



Af frnntimren hllles jag stadse i ara. 

 Men herrarne heller mig icke forsma. 

 Af mig sina brister man kanna far lara 

 Och lara sig sanningen tala ocksa. 

 Ej nngdom. ej skonhet for mera jag aktar 

 An alderdom, fulhet och dylikt som sagdt 

 Man mig som en bild utaf Banning betraktar 

 Ty mangen jag Banning i ansigtet sagt. 



Pris : 



En vacker gravyr, 



Losningar emottages till d. 15 Dec. d. a. 

 Prislottningen eger rum d. 24 Dec. kl. 12. 



STOCKHOLM. TttYCKT HOS J. & A. KIIS, 180. 



