331 



md en vacker flicka: med b&da gGr 

 man ba'st, att g& djerfc tillviiga. 



Dock bar a'r icke meningen att un- 

 dersoka, huru hviskaren kunde idka 

 sin konst, utan att beratta, p& hvad 

 sa'tt han fit ft, lara den; detta hade till- 

 gatt suit 'ii da: 



En Jiet julidtig var Terenz. som van- 

 li'gt, i sin smedja och smidde ha'sfskor, 

 tankte p& ingenting annat i verlden 

 och hvieslade for sig sjelf p& en viea, 

 da en gammal halt soldat kom fram- 

 Blapande pa lan-devagen. 



Gud och den heliga Jungfrun 

 vare med dig! ropade Terenz till 

 den trotte vandmren. 



Haf tack for din valmenta 6n- 

 skan! svarade soldaten. Men var 

 nu ock sa barmhertig och skaffa mig 

 en dryck vatten: jag fo'gas af torst. 



Vatten! skrek Terenz, under 

 det han hamrade, sa att gnistorna yra- 

 de omkring honom vatten dricker 

 jag aldrig, utom i nodfall. och jag a'r- 

 nar icke gora mot andra livad jag vill 

 och 6'nskar, att de icke sko'a gora mot 

 miir. Men jag kan bjuda d?g pa den 

 basta karnmjok. som fins pa vagen 

 harifran till Dublin. 



Med dessa ord lade han hammaren 

 pa stadet, gick ut och kom med den 

 lofvade drjcken at den fattige soldaten, 

 som tomde den till sista droppen. 



Du bar gjort en himmelsk ger- 

 ning eade soldaten. Och fasta'n 

 jag a'r s& fsttig, en menniska kan vara, 

 vet jog anda* n&got, som sfcall kunna 

 gora dig rik. Lat oss ga in i smedjan, 

 sa. ekall jag lara dig en hemlighet. 



Terenz O'Snllivan sinalog at man- 

 nens tal; han tog honom Jikva'l in och 

 fick sa vela hemligheten. Terenz var 

 va'l mlgot otrogen; emedlertid lofvade 

 han att forsoka ooh nar han det 

 sedan gjorde, gick allt. till bans stora 

 forvaning, sa, som soldaten forutsagt. 



Da soldaten med del at smeden sin 

 tmderbara konst, tryckte han honom 

 hjertligen handen, forteatte sin vag ve- 

 ster ut. och syntes sedan i Eilma'llock 

 aldrig mera till. 



Hviskarens rykte spridde sig snart 

 bfide vidt ocli hredt. oeh han ta'mde 

 alia ha'sfar psi tjugu mil omkring sta- 

 den. Det enda felet dervid var, ai,t 



han gjorde dem for mycket beskedligft^ . 

 ty efter hviekningen tycktes allt deras 

 kurage vara borta. Sa snart de ho'rt 

 hvad Tertnz eagt dem i orat, begynte 

 de att darra oeh skalfva, och en kall- 

 svett brast ut b'fver hela deras kropp; 

 ja det p&stds, att de sedan icke kunde 

 nyttjas hvarken till jagi eller kapplop- 

 ning. Ocksa sade man skamtvis om 

 hvar och en vildbasare och rumlare, 

 som genom aktenskapet blifvit en an- 

 nan menniska: han har gatt igenora . 

 O'Sullivans hastkur. 



Just da bans rykte var som storst, 

 rakade en den hyggligaste gosse i sock- 

 nen, eller, rattare sagdt, i sju socknar, 

 vid namn Jerry Ryan, att bli kar i en 

 sa vacker och a'lskvard flicka, lasaren 

 nagonsin formar onska sig, i Mary Mul- 

 cahy, hvars far trettio ar varit skol- 

 mastare i byn, och nu var dod. Hvar- 

 fore Jerry Ryan blef ka"r i Mary Mul- 

 cahy, kan jag icke fork lara 5 men jag 

 formodar, att det skedde afsammaor- 

 sak, som alia ynglingar i verlden for- 

 alska sig i vackra flicker: bans ode 

 ville sa; och dd cidet vill, att enyng- 

 ling skall erfara karlekens makt, d& 

 ma han for Guds skull Inta saga pig, 

 och icke la'nge och bangstyrigt strafva 

 emot: ty det masle su vara. 



Det varsta vid detta frieri var, att 

 Mary Mulcahy's mor var moster St 

 Jerry Ryans moster, oeh romerska kyr- 

 kan forbjuder sa beskaffade aktenskap. 

 Jerry Ryan gick till pastorn; men olyc-r 

 kan ville. att han kom till honom vid 

 olaglig tid; ty pastorn hade samma 

 morgon haft ett skarpt gra'l med sin 

 husforestdnderska. Och medgifvas in&- 

 ste, att en olagligare tid knappt kan 

 valjas^ da man af nagon vill utbedja 

 sig en tjenst eller en gunst. Jerry 

 blef snopligen afvisad. 



Gd du harifran, dn ovardigafpoj- 

 ke! sade doktor Delany: sii hette 

 pastorn ga, och visa dig icke i mitt 

 bus pa ar och dag I Hvad? du vilV 

 tubba mig att Sfvertrada Guds ochi 

 kyrkans bud, handla emot de heligaj 

 dekretalcrna, de heliga conciliernas be- 

 slut och stadganden, oh vigadighop, 

 med Mary Mulcahy, en nara slagting, 

 till din egen kottsliga, moster? Jerry 

 Ryan, Jerry Ryan! med inne^lig be- 



