358 



iblanil miri moders hofdamer, sa lange kri- 

 gei varade. Med den bar jag gjorl mitt 

 falllcig, och del var ibland besvarligt nog. 

 Alia skulle de lasa krigsbulletinerna, och 

 na'r de last alt den officern var skjuten, 

 alt den officern var sarad, sa foil an den 

 ena, an den andra damen i vanmagt, och 

 jag gick if ran den ena till den andra och 

 liit deni lukla pa min svampdosa, sa alt 

 jag i sanning kan saga, all jag gatl bar 

 hemma och forbundit de sar som Ni slagit 

 pa valplalsen. Isynnerbet pSminner jag 

 mig en gang, d man talade om regemen- 

 let Castilicn, som ulmarkle sig genom sia 

 tapperhet, ty man sade . . . 



Gomez. Hvar ocb en af oss gick med 

 lihije i el den. 



Konung. Del ar sannt, du tjenar ju vid 

 del regementet. Kan du tiinka dig, alt 

 en dag, just d5 del lalades om dess bedrif- 

 ler blir hertiginnan af Ascoli bell blek . . . 



Gomez, Hvad hor jag? HOB vardiga- 

 des . . . 



Konung. Ja, lion va'nligades dSna. Un- 

 der en hel qvart maste jag halla min dosa 

 under hennes niisa. Del ar ledsaml alt 

 vara hos frunlimmer som dana. 



Gomez. Jag masle straxt uppsoka hen- 

 ne for all taeka henne! 



Konung. (bailer honom qvar) Hvad ar 

 del for prat? 



Gomez. PS regementets vagnar. 



Konung. Du ar inte rigtigl klok. 



Gomes (som ser ul at, afsides). Min 

 Cud! Jag misstager mig icke! Delarhon!' 

 (lill konungen) Sire, jag ber om er nSd, 

 jag bonfaller derom for edra fotler. (kna- 

 bojer). 



Konung. For den skull bebofver du ej 

 knaboja. " Stig upp! (Gomez reser sig) 

 Hvad 5r del for en nad som du bega'r 

 af niig? 



Gomez. Sire, jag vill blotl bedja eders 

 majeslal om . . . all afliigsna sig. 



Konung. All aflagsna mig. Del var 

 en besynncrlig nad. 



Gomez. I delta ogonblick ar del den 

 slorsta ni kan visa mig. 



Konung. Tack skall du hafva! Men 15t 

 mig dock forst bora, hvarlere du vill, att 

 jag skall ga. 



Gomez. Jag masle tala med ett frun- 

 limmer, som kommer der; jag masle nod- 

 vandigt tala med henne. 



Konnng. Del ar ju hertiginnan af^Ascoli. 



Gomez. Del .ar just bon. lion ar slraxt 

 bar. I himlens namn, Sire! 



Konung. Naval, jag mSste val ratla mig 

 efler din vilja; hvad skall man val saga 

 om en konung, som ISler kora sig pS dor- 

 ren af en undersale? 



'Gomez (bedjande). Ack, Sire! 



(Konungen gSr in i sidorummet.) 



Fjorlonde Scenen. 



Gomez. Herliginnan kommer ifrSn 

 bakgrunden. 



Jlerlig. (afsides) Han ar annuhar! Him- 

 len vare lofvad. (bogl) Don Ruy Gomez! 



Gomez. NSdiga hertiginna! Andtligen 

 5r jag sa lycklig och fSr se er! 



Herlig. Del ar af medlidande jag kom- 

 mer, af menniskokarlek. Ni mSste lanka 

 pa eder sakerbet. ni maste pa ogonblicket 

 lemna Madrid. Man soker efter er; del 

 galler eder frihel, edert lif. 



Gomez. Del ar detsamma! Ni sjelf ar 

 ju fri, icke sannt? 



Herlig. Om en limma 5r jag del ej mer. \ 



GomcZ. Huru. Ni amnar gifta ermed 

 grefven. 



Heriig. Jag raaste val. 



Gomez. Hvad hor jag, hvilken Jycka! 

 Om jag saledes kan finna ell medel till 

 all hindra denna forbindelse, s5 skulle ni 

 ej bafva n5gol deremot? Kanske onskar ni 

 del, kanske vantar ni, att jag skall gora del? 



Herlig. Del bar jag icke sagt. 



Gomez. Jag beder er. Berofva mig 

 icke hoppet, del ar mig oundgangligl! 



Herlig. Annu en gSng, hor mig! Jag 

 bar bloll lid till att radda en lif. Olyck- 

 ligtvis kom jag att yppa for grefven att 

 ni var i Madrid. Del ar omojligt alt ni 

 undgSr bans efterspaningar; upphor d5 att 

 forlsiitta en strid, som ni nodvandigt m- 

 ste forlora. Fly s5 foil som mojHgt, del 

 ar del enda som Slerstar er; ly om ni 

 faller i grefvens hiinder, sa vantar eder en 

 saker dod. Ni ser hvad ni bar alt frukta 

 om ni ej ogonblickligen tager lill (lyklen. 



Gomez. Ack, sag mig hellre hvad jag 

 bar all hoppas om jag stannar qvar? 



Herlig. Inlet, Sennor Gomez ! Jag var 

 ISngt ifiin alt vanta del ni ej. efter tre 

 manaders forlopp, hade andral edra lankar. 



Forts. 



