370 



Drottning. Och ni vill halla ord. 

 Ni ar ocksa en sa god katholik. 



Oref. (efter att hafva underskrifvit). 

 Eders majestiit ville ej tro pa rain lycka. 



Drottning. Hadanefter skall jag 

 tro pa den . . . (afsides) sa val som pa 

 fruntiinmernas egensinnighet. 



Gref. (ger hertiginnan en penna). Nu 

 ar det er tur. 



Konung. (afsides) Vi fa val se om 

 hon undertecknar. 



Hertig. (tager pennan, afsides). Han 

 koinmer icke! Och jag bar lofvat . . . 

 (Gar till notariens bord). Han var sa 

 saker pa att bans plan skulle lyckas! 



Gref. Naval ! 



Hertig. Straxt. (Afsides). Han kotn- 

 mer ej! Har ar intet att go'ra, allt 

 hopp ar fo'rbi. Viilan da! (hon skrif- 

 ver under). 



Drottning. (afsides). Hon underteck- 

 nar! 



Konung. (afsides). Hon skrifver un- 

 der! Tank om rain goda van miss- 

 tager sig och hon ej alskar honom. 

 Det skola vi snart fa se. 



'Q-ref. (till hertiginnan). Andtligen fa r 

 jag kalla eder min: ty nu felar blott 

 deras majestaters uftderskrifter. (TiU 

 konungen). Sire, vagar jag bedja er? 



Konung. Gerna, min kara hofma- 

 stare! Det ar det minsta hvarigenom 

 jag kan bevisa min erkansla for den 

 tjensteifver som ni for ett b'gonblick 

 sedan adagalagdt. 



Drottning. Hvaruti bestar den? 



Konung. Det ar mycket enkelt! En 

 ung kapten i var arme hade lemnat 

 sin post: krigsratten bar db'mt honom 

 till doden, och just nyss blef ban, ge- 

 nom herr grefvens foranstaltande, gri- 

 pen bar i palatset. 



Hertig. (afsides). Miu Gud! 



Konung. Grefven bar dertill betje- 

 nat sig af mitt namn, och jag maste 

 tacka honom derfor. 



Hertig. (afsides). Jag forgas af an- 

 gest! 



Gref. Sire, jag amnade just nu 

 bedja er om bans benadning. 



Konung. Hans benadning! Nu ar 

 det for sent! 



Hertig. (afsides). 0, himmel! 



Drottning. Hvarfore ar det for sent? 



Konung. Den unge mannen hade 

 begatt ett subordinationsfel och i delta 

 ogonblick finnes Ruy Gomez ej mer. 



Gref. Ar det mojligt? 



Konung. Har ni ej sjelf afgjordt 

 bans dom? Har ni ej sjelf bestiimt 

 hvem som skulle utfora den? 



Gref. (afsides). Jag forstar e j . . . 



Hertig. Det ar en upprorande hand- 

 ling! Sire, ni vet icke att den enda 

 forbrytelse deune unge man begatt, var 

 att ban alskade mig; derfore traktade 

 man efter bans lif. 



Gref. Sennora! Jag bedyrar eder 

 att det icke varit min afsigt . . . 



Hertig. Det ar afskyvardt! Redan 

 en gang bar ni gjort edert basta for 

 att de fieiidtliga kanonerna skulle triiffa 

 honom: ni fruktade att ban slutligen 

 skulle gora intryck pa mitt hjerta. 

 Val an, nu da han ej mer kan hora 

 mig, nu da ni missbrukat eder makt 

 och mitt fortroende, nu forklarar jag 

 hogt och tydligt, infor konungen och 

 drottningen, att jag tager mitt ord till- 

 baka, att jag aldrig skall tillhora eder, 

 ty jag alskade honom, men jag fb'r- 

 bannar eder. 



Drottning. (afsides). Det skulle hon 

 sagt forr. 



Konung. (afsides). FortratFligt! 



Gref. (till hertiginnan). Annu en gang 

 forsakrar jag eder . . . 



Hertig. Ni bar latit gripa honom, 

 ni bar latit db'mma honom, ni har la- 

 tit ... Jag kan ej utharda den tanken! 

 Fran delta ogonblick aro vi for evigt 

 atskiljda. Se hit! Jag sonderrifver 

 detta kontrakt jag trampar det under 

 mina totter (rifver sonder kontraktel). 



Gref. (afsides). Del ar forbi. 



Drottning. Min basla herliginna ! . . . 



Hertig. Tillat, eaers majestiit, att 

 jag drager mig tiilbaka ifran hofvet, 

 for att ga in i ett kloster. 



Konung. Icke sa hastigt! Ni vet 

 att det tillkommer mig att bestamma 

 6'fver eder framtid. Jag hade lofvat 

 att gifta bort eder med grefven af Santa 

 Cruz. Ni tycker icke langre om ho- 

 nom; det var en annan som ni alska- 

 de, jag rar ej derfor. Da jag nu pa 

 grund af eder vagran att akta grefven, 

 ar berattigad att disoonera ofver eder 



