371 



band, sa skanker jag den at min Ma- 

 jor domus. 



Hcrlig. Sire, hvad menar ni? 



Drollning. Hvad eager du ? Din Ma- 

 jor domus dog ju i forrg&rs efter en 

 for stark maltid. 



Konung. Naturligtvis ar det inte 

 med den dode jag amnar gif'la henne, 

 utan med bans eftertrfidai e . . . Det vill 

 saga, om hon tycker oin honom, ty 

 det vare langt if ran mig att vilja tvin- 

 ga nagons hjeria. - - Herr grefve. var 

 god oeh oppna den der dorren! (visar 

 p del rum, hvarest Gomez fir). 



Gref. Jag, Sire? 



Konung. Just ni! Gor som jag eager! 



(Grefven gar och oppnar dorren). 



Heriig. (under tiden). Nej, Sire! Al- 

 drig, aldrig! 



Konung. Ni kan ju forst betrakta 

 honom ; det kostar ingenting. 



Tjugondeandra Scenen. 



De forre. Ruy Gomez kommer 

 ut ifran sidorummet. 



Gref. (studsar). Ruy Gomez. 



Heriig. Store Gud! 



Drollning. Hvad ser jag! 



Konung. (till grefven). Ni misstager 

 er. dot ar ej Ruy Gomez. Jag bar 

 ju sagt er att ban ej mera finnes till. 

 Kaptenen kunde jag ej forlata ; hans 

 dodsdom bar jag underskrifvit och den 

 har redan gatt i fullbordan. Jag pre- 

 senterar bar for eder hertigen af Flo- 

 rens, Grande af Spanien, och Carl 

 den and res Major domus. 



Gomez. Sire, eder godhet forstum- 

 mar mig. 



. Konung. (sakta). Kom ihag den langa 

 stangen. 



Droilning. (af sides). Sa fiek den vag- 

 halsen anda sin onskan uppfylld. 



Gomez, (till bertiginnan). Sennora! All 

 denna lycka ar annu ingenting for mig. 

 Det finnes en lyeksalighet, som ar ma- 

 let for allt mitt strafvande; ni vet 

 hvad del ar; vill ni skanka mig den? 



Heriig. (ra'cker honom handen). Huru 

 skill le jag nu knnna sa'ga nej? 



Grcf. (afside?). Jag bar forlorat sjielct. 



Konung. (afsides). Jag ar nojd med 

 mig Bjelf. Jag har ganska bra befa- 

 lat min kara bofmaslare det som jag 

 var honom skyldig. 



Crref. Sire, efter ett sadant behand- 

 lingssStt aterstar mig ingenting annat 

 a'n att draga mig tillbaka ifran hofvet. 

 Men nar faran kommer skall ni for- 

 ga'fves soka den, som mer fin en gang 

 forskaffat eder seger. 



Konung. (sakta till grefven). Tag er 

 i akt for att jag ej finner honom! Jag 

 har i mina bander planer till ett visst 

 falttdg. 



Gref. Huru! 



Konung. Folj mitt rad och lat oss 

 vara goda vanner; vi kunna ju lemna 

 denna sak at glomskan. (hogt) Ni gar 

 miste om eder brud, men aran. den 

 far ni behalla. (till drottningen) Na 

 val, min goda moder, a'r jag annu ett 

 barn? Som ett barn belraktad, tyckes 

 det mig dock, som om jag ej skulle 

 forfjena nagon baklexa. 



Drollning. Ditt forsfa utofvande af 

 den kungliga makten har varit ofver 

 all forvantan. Boj dig likvSl for den 

 riddare, hvars devis sir: 



Man kau hvad man vill. 



Slut. 



Gustaf deri Tredje i Neapel. 



(En tafla fiin 1780-talet.) 

 Ur Hesperider?>, 2:dra upplagan. 1860. 



Af 

 K. A. Nicander. 



VSrsolen lagaile varm och blandande i 

 sin fullaste glans ofver del af naturen sa 

 rikt valsignade Neapel, medan konung Gu- 

 slaf III frSn Sverige en dag salt till bords 

 emellan konung Ferdinand af begge Sici- 

 lierna och hans genial, drottning Maria 

 Charlotla, iodd erkeliertiginna af Osterrike. 

 Don hoge gasten hade der tillbragt flera 

 clagar och redan hlifvit liusvarm. Han 

 kandc redan hela hofvet i Neapel hka val 

 soin silt eget i Stockholm och hade, gc- 

 nom sina lika a'lskvimla som snillrika egon- 

 skaper och silt medfodda behag, intagit 

 alia alia utom drotlningen. 



Del led till slutel af maltid en. och <ies- 

 serlen framsatles. Bland andra lackerl:eler 

 forekcm afven en, som sardeles fasiadc 

 den svenska konungens uppmarksamhet. 

 Den horde (ill det slags lackerhcler, som i 



