110 



kastet i de forskjellige Zoner, hvilket man, som bekjendt, 

 udmaaler ved Hjaelp af Bar ome tret. Af dettes Oscilla- 

 tioner til forskjellige Tider af Dagen udregner man paa 

 samme Maade som ved Middeltemperaturen dels Middel- 

 stand for hele Dagen, og af dets Middelstand paa de for- 

 skjellige Dage udregner man alter dets Middelstand for 

 hele Aaret. At Lufttrykket ikke kan vaBre eens overalt, 

 er en Selvfelge. For det F0rste maa det naturligviis for- 

 mindskes, jo heiere man stiger iveiret, fordi H0iden af 

 den Luftseile, der udever Trykket, derved formindskes. 

 Erfaring bar ogsaa laert, at dette virkelig er Tilfaeldet, 

 og at Trykket aftager med den tiltagende H0ide i et be- 

 stemt Forhold, saa at man kan benytte Barometret til at 

 maale H0ideforskjellen mellem to Punkter. For det Andet 

 maa ogsaa Luftens Temperatur og Fugtighedstilstand ind- 

 virke paa det. 



I de tropiske Egne er paa Grund af Luftens beie 

 Temperatur Barometrets Middelstand meget lavere end 

 paa heiere Breder. Med et Middeltal udgjer den i Naer- 

 heden af JEqvator omtrent 336 Linier. Fra 10 n. B. 

 begynder den at stige og naaer sit Maximum omtrent ved 

 40 n. B., idet den her udgj0r omtrent 338339 Linier. 

 Den tager nu atter af, idet den under 50 n. B. kun ud- 

 gjer 337 Linier, under 60 n. B. 336, og nsermere Polen 

 synes den efter de faa Observationer, man bar, endog 

 kun at va?re 335 Linier. Hvorledes Forholdet er paa 

 den sydlige Halvkugle vides ikke af Mangel paa et 

 tilstrakkeligt Antal lagttagelser. At Barometerstanden 

 saaledes aftager fra Jilqvator til 40 n. B. er ikke 

 vanskeligt at forklare, da den h0ie Temperatur og 

 Luftens bestandige Streaming henimod Polen fra J^qva- 

 torialzonen maa gjere Lufttrykket mindre staerkt her end 



