103 



AH hen, Floder og S0er udtorres, og Landeffaaer Karakteer 

 af en 0rken undtagen paa de Bjerge , som rage op over 

 Nordostvinden og derfor i laengere Tid nyde godt af Syd- 

 vestvindens Fugtighed, og i Naerheden af de S0er og 

 Floder, hvis Vandmasse er slor nok til at overleve den 

 torre Sommer. Man seer ofte her, medens Nordostvinden 

 uafbrudt blaeser, Skyerne heit oppe drives frem af en 

 Sydvestvind. I den nordlige Deel derimod er Jorden 

 under den lange Vinter udsat for Frost og Snee, kun om 

 Foraaret og Efteraaret glaeder Plantevaexten sig ved et 

 kortvarigt Liv, men om Sommeren, naar Sydvestvinden 

 med den laengere mod Nord rykkende Sol ferst paa haiere 

 Breder saenker sig ned, h0rer. Regnen op, og de vidt 

 udstrakte Stepper fremvise en negen og udterret Bund, 

 som kun langsmed Floderne ved kunstig Vanding giver 

 Beboerne en sparsom Afgrede. Paa Ostkysten foraarsage 

 Monsunvinde Afvigelser fra den almindelige Regel: i 

 Nangasaki (32 n. B.) og i Pekin (40 n. B.) regner 

 del saaledes ogsaa ofte om Sommeren. I Nordamerika 

 synes ved farste Blik det subtropiske Baelte at mangle, 

 thi ogsaa i de sydlige Fristater regner det hyppig om 

 Sommeren, endog meer end om Vinteren. Men dette 

 bar sin Grund i, at der fra den mexikanske Bugt blaeser 

 en staerk, sydlig eller sydvestlig Monsunvind dybt ind i 

 Landet, maaskee beelt op til 45 n. B., og det er denne, 

 der medbringer Sommerregnen , som derfor ogsaa tager 

 af, jo laengere man kommer mod Nord. Deraf kommer 

 det ogsaa, at der paa Ostsiden af begge Andeskjaederne 

 og imellem dem, i Utah Gebetet fra 35 til 45 n. B. 

 hersker stor Tarhed. Paa Oerne ved Ostkysten derimod 

 og langsmed den californiske Side lige til 45 n. B. er 

 Sommeren ter og Vinteren regnfuld med Sydvestvind. 



