74 



Kl. 1 E. M., naar Landet bar naaet en heiere Varmegrad 

 end Vandet, stremmer den kolde S01uft ind til Land; der 

 blseser altsaa en Savind. Dette varer uafbrudt ved til 

 benimod Aften, det vil sige, indtil Landet er saavidt af- 

 kelet, at dets Temperatur er eens med Vandets. Da ind- 

 traeder et kort Vindstille, men snart er Landet blevet kol- 

 dere end Vandet, og nu stremmer den koldere Landluft 

 ud imod Havet, der blaeser altsaa en Landvind. Denne 

 varer ved, indtil Landet nogle Timer efter SolensOpgang igjen 

 bar antaget samme Temperatur som Vandet; da indtraeder 

 alter et kort Vindstille, hvorefter Sevinden paany indfmder 

 sig. Saaledes gaaer det ved de tropiske Kyster uafbrudt 

 hele Aaret igjennem, og selv de smaa Koral0er i Au- 

 straloceanet frernbringe efter Forster trods deres ringe 

 Tdstraekning disse regelmaessig afvexlende Luftstremninger. 

 Grsendserne for disse Vindes Udstreekning ere forskjellige 

 efter Landets St0rrelse, dog straekke de sig saedvanlig kun 

 faa Mile fra Kysten. 



Deels disse mange paa Temperaturen indvirkende 

 Forbold, hvis Indflydelse vi ikke noiagtig kunne beregne, 

 deels den Omstsendighed, at et Steds Temperatur i et be- 

 stemt Oieblik ikke alene er afhaengig af den Varmemaengde, 

 som det i dette Oieblik modtager, men ogsaa af den, det 

 allerede tidligere bar modtaget, hvorfor ogsaa den var- 

 meste Tid af Dognet ikke er om Middagen, men nogle 

 Timer efter, og den varmeste Deel af Aaret ikke er ved den 

 laengste Dag, men nogle Uger senere, ere Skyld i, at vi ikke 

 ad theoretisk Vei kunne faae neiagtig Kundskab om, hvor- 

 megen Varme hver enkelt Egn modtager i Aarets Lob. 

 Man maatte derfor tage sin Tilflugt til lagttagelser ved 

 Hjaelp af Thermometret, og skjondt man derved ikke faaer 

 Kundskab om den sande Varmemaengde, som et givet 



