143 



en egernagtig Maki, medens andre igjen troede at 

 ramme Sandheden ved at opstille det som en Overgangs- 

 form mellem begge. Vi have rigtignok altid vedkjendt os 

 den Anskuelse, at det vaesenlig var en Maki, men at 

 Makiernes Grundform her var underkastet en eiendommelig 

 afvigende Omdannelse, isrcr i Tandsystemet; det var navnlig 

 i den Tid, da Tandforholdene spillede saa stor en Hollo 

 i Pattedyrenes Systematik, at Cheiromys, hvis Taender 

 unaegtelig have stor Lighed med Gnavernes, fik sin Plads 

 i denne Orden if01ge det anvendte Princips Consequons. 

 Men deels vil man kunne indvende, at der gives Pungdyr 

 (Vombaten), der have ligesaa stor Lighed rned Gnaverne 

 i Tandforholdene og dog utvivlsomt hore til en ganske 

 anden Raekke af Vaesener, deels maa man nu vislnok 

 indremme, at man ikke saa lidt har overdrevet Tand- 

 forholdenes systematiske Betydning. Kunde man altsaa end 

 ret vel vedkjende sig den Saetning: Cheiromys er en 

 Abe, ikke nogen Gnaver, maatte man dog indremme, 

 at den endnu i mange Henseender var en Gaade, saalrenge 

 ikke alle Eiendommeligheder i dens Bygning vare oplyste 

 ved lagttagelser over dens Levemaade. Den manglende 

 IN0gle til at forklare dens Saerheder er dog bleven funden 

 i den seneste Tid, men inden vi gaae over til at med- 

 dele de herom anstillede interessante lagttagelser, vil en 

 kort Beskrivelse af Dyret vaere paa sin Plads. 



Gnaveraben er omtrent saa stor som en Kat og har 

 en taet uldagtig Pels ligesom visse Nataber, et langagtigt 

 Hoved med temmelig store, fortil vendende 0ine og meget 

 store nogne 0ren; heraf kan man slutte, at den ligesom 

 Ilalvaberne er i Bevaegelse om Natten, og at den maa 

 besidde en meget fin Horelse. Den har dernaest en lang 

 busket Hale, vel udviklede Lemmer, Bagfedder eller rettere 



